Справа № 301/2683/16-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 січня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: 
       головуючого – судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,
       з участю секретаря Купар Л.В.,
       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іршавського районного суду від 01 червня 2020 року (у складі судді Пітерських М.О.) про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Іршавської районної спілки споживчих товариств про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, визнання недійсним протоколу, визнання незаконним проведення позачергової конференції делегатів споживчих товариств, скасування постанови та скасування державної реєстрації,-
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Іршавської РССТ про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди. 
       Також ОСОБА_1 було подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій останній просив:
-визнати незаконним (недійсним) протокол позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17 серпня 2015 р.;
-визнати незаконним проведення 17 серпня 2015 р. позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району та скасувати прийняті нею рішення у формі постанов;
-скасувати державну реєстрацію змін по Іршавській райспоживспілці, внесених на підставі постанов позачергової конференції споживчої кооперації Іршавського району від 17 серпня 2015 р.
       На обґрунтування указав, що рішенням позачергової конференції делегатів споживчих товариств Іршавського району від 17 серпня 2015 р. він був звільнений з посади голови Іршавської райспоживспілки, на яку його обрали рішенням перших зборів ради цієї спілки від 28 листопада 2013 р. Вважає таке звільнення незаконним, оскільки позачергова конференція відбулася без його участі.
       Ухвалою Іршавського районного суду від 01 червня 2020 р. провадження у цій справі закрито.
        ОСОБА_1 просить скасувати цю ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Доводить про порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до того, що основним предметом спірних правовідносин є захист порушеного трудового права, однак таке право можливо захистити лише шляхом визнання недійсним і скасування рішення позачергової конференції делегатів споживчих товариства Іршавського району від 17.08.2015 р.
       Усі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак у судове учасники не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому справу належить розглянути за відсутності всіх учасників судового процесу, за наявними матеріалами.
       Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення – без змін, із таких мотивів.
       Суд виходив із того, що оскільки ОСОБА_1 підставою позову указує недотримання вимог законодавства та установчих документів під час скликання та проведення позачергової конференції делегатів Іршавської РССТ, то спір за своєю правовою природою і правовими наслідками належить до корпоративних спорів та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
       Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи, нормам матеріального права та процесуального права.        
       Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
       Тобто, в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно правових правовідносин.
       Разом із тим, стаття 12 ГПК України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді.
       Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
       При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, належить виходити з наступного.
       Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються Законами України «Про кооперацію»(зокрема, статтями 2, 6, 11, 12, 23, 27), «Про споживчу кооперацію» (зокрема, статтями 1, 2, 5-7, 9, 12) та ГК України (зокрема, статтями 94, 111).
       За змістом указаних норм споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України. Аналогічні положення містяться у статуті Іршавської районної спілки споживчих товариств.
       Згідно зі Статутом Іршавської районної спілки споживчих товариств вибори органів управління і контролю Райспоживспілки проводяться на основі вільного, необмеженого висування кандидатів. До складу органів управління і контролю, що обираються, висуваються тільки особи, які є членами споживчих товариств, які входять до складу Райспоживспілки. Особа, яка входить до складу виборного органу управління Райспоживспілки або займає виборну посаду в такому органі, може бути в будь-який час відкликана із займаної посади органом, який її обрав. Відкликання особи з виборної посади, яка є оплачуваною, має наслідком припинення укладення з нею строкового трудового договору у зв`язку із закінченням строку договору. 
        ОСОБА_1 був членом Ради Райспоживспілки сьомого скликання від Дунковицького споживчого товариства (т.1 а.с.39). Відповідно до протоколу перших зборів Ради Райспоживспілки сьомого скликання від 28.11.2013 р. ОСОБА_1 обрано головою Правління Іршавської Райспоживспілки (т.1 а.с.34-38).
       Рішенням позачергової конференції споживчої кооперації Іршавського району від 17.08.2015 р., ОСОБА_1 звільнено з посади голови Правління, а також звільнено із займаних посад заступників голови правління та членів правління. Обрано нового голову Правління, заступників голови та членів Правління (т.1 а.с.41-44).
       Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав. Керівник та інші члени виконавчого органу, здійснюючи управління товариством у межах правил, встановлених статутними документами, зобов`язані діяти виключно в інтересах товариства та його учасників (статті 92, 99 ЦК України).
       Згідно зі статтею 3 КЗпП України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.
       Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства. У частині 3 статті 99 ЦК України передбачено, що члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків, якщо у установчих документах не визначені підстави їх усунення.
       Припинення повноважень голови правління шляхом прийняття рішення конференцією делегатів за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від припинення трудового договору, визначеного трудовим законодавством. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства прийняти рішення про припинення виконання повноважень голови правління міститься не в приписах Кодексу законів про працю, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання нормами трудового права.
       У зв`язку з цим, припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.
       Зважаючи на вказане, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.
       Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.
       Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12 січня 2010 року № 1-2/2010 у справі про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України роз`яснив, що реалізація учасниками акціонерного товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього товариства стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.
       Висновок про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц та від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17.
       Зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України треба розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства відкликати члена виконавчого органу від виконання обов`язків, які він йому визначив.
       Оскільки ОСОБА_1 обґрунтовує незаконність свого звільнення неправомірністю прийняття рішення позачергової конференції делегатів споживчих товариства Іршавського району від 17.08.2015 р., то спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
       Довід апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1  не був і не є засновником товариства, ні його учасником, ні його членом, відтак цей спір не є корпоративним і має розглядатися у суді загальної юрисдикції, спростовується матеріалами справи, а саме – списком членів ради Райспоживспілки сьомого скликання (т.1 а.с.39), відповідно до якого ОСОБА_1  був членом Дунковецького споживчого товариства. Крім того, згідно зі  Статутом Іршавської районної спілки споживчих товариств якби ОСОБА_1 не був членом спілки, то його б було неможливо обрати головою Правління Іршавської Райспоживспілки.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив таке з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Іршавського районного суду від 01 червня 2020 року задишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
4. Повне судове рішення складено 19 січня 2021 р.

Судді: