УХВАЛА

11 лютого 2021 року  
Київ
справа №640/18938/19
адміністративне провадження №К/9901/2846/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги адвоката Давидченко Андрія Васильовича - представника ОСОБА_1 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року
у справі №640/18938/19 
за позовом ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Загороднюка Андрія Павловича,
третя особа - Офіс Генерального прокурора 
про визнання протиправними дій та бездіяльності,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Загороднюка А.П., третя особа - Офіс Генерального прокурора, в якому просив:
-    визнати протиправними дії Міністра оборони України Загороднюка А.П. щодо відкликання із Генеральної прокуратури України заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора ОСОБА_1 листом Міністерства оборони України від 02 вересня 2019 року №220/4484;
-    визнати протиправною бездіяльність Міністра оборони України Загороднюка А.П. щодо призначення генерал-полковника юстиції ОСОБА_1 на посаду з урахуванням його рівня освіти, фізичної підготовки та стану здоров`я.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2020 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправними дії Міністра оборони України Загороднюка А.П. щодо відкликання із Генеральної прокуратури України заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора ОСОБА_1 листом Міністерства оборони України від 02 вересня 2019 року №220/4484; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року, апеляційні скарги Міністра оборони України Загороднюка А.П. та Офісу Генерального прокурора задоволено, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2020 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.
25 січня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга адвоката Давидченко Андрія Васильовича - представника ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №640/18938/19.
Перевіривши зміст оскаржуваних судових рішень, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач обіймав посаду Заступника Генерального прокурора - Головного військового прокурора.
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції».
У касаційній скарзі представник позивача зазначає, що Окружний адміністративний суд міста Києва помилково відніс цю справу до категорії справ незначної складності, що передбачено п.п. г) п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 
Таким чином, оскаржуючи судове рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача у касаційній скарзі доводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник наводить пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме;
- застосування частин 1, 2 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року;
- статті 3, 8 пункту 14 частини 1 статті 92, частини 2 статті 131-1 Конституції України;
- пунктів 5, 7 статті 3, частини 1, 3 частини 2 статті 15, абзац 1 частини 5 статті 16, статті 41, частини 1, 2 статті 51 Закону України «Про прокуратуру»;
- абзацу 5 пункту 153, 154, 245 Положення №1153/2008 «Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України»;
- пункту 2.12 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170;
- пункту 10 статті 1 Закону України «Про державне оборонне замовлення» від 03 березня 1999 року №464-ХІV;
- статті 6 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»;
- п.п. 7.7, 7.10 Інструкції №370 «Про затвердження Інструкції з діловодствата документування управлінської інформації в електронній формі в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України».
Крім того, скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що полягає у тому, що суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази (пункт 1 частини другої статті 353 КАС України).
Отже, доводи, які викладені в касаційній скарзі вказують на наявність обставин визначених підпунктом 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин, вказаних скаржником в касаційному порядку в межах доводів касаційної скарги.
У касаційній скарзі заявником порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання зазначено, що скаржник отримав копію оскаржуваного судового рішення 16 грудня 2020 року, а касаційну скаргу вперше було направлено до Верховного Суду 30 грудня 2020 року.
Проте, ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, копію якої скаржник отримав 21 січня 2021 року через систему «Електронний суд».
21 січня 2021 року представник позивача вдруге звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
Наведене підтверджується долученими до касаційної скарги копіями документів.
Відповідно до вимог частини другої та третьої статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні,  в касаційній скарзі, наведені підстави касаційного оскарження визначені підпунктом 3 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, таки обставини потребують перевірки судом касаційної інстанції.
Керуючись статтями    328, 329, 330,  334 КАС України    в редакції    Закону № 2147-VІІІ, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Клопотання адвоката Давидченко Андрій Васильович - представника ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою адвоката Давидченко Андрія Васильовича - представника ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року у справі №640/18938/19. 
4.  Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/18938/19.
6.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
А.Г. Загороднюк 
 В.М. Соколов ,
Судді Верховного Суду