ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
25 січня 2021 року           справа №360/3852/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М.,  розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року  у справі  № 360/3852/20 (головуючий І інстанції Захарова О.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області)   за позовом   Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області   до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)      про   визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області, позивач) звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  (далі- відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 29.09.2020  року у ВП № 60745585.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов, посилаючись на невірне застосування норм матеріального права. В обґрунтування доводів зазначив, що пенсійним органом вжито заходи з виконання судового рішення у справі № 360/2189/19 відносно ОСОБА_1 шляхом нарахування пенсії на виплатні відомості та включення до загальної потреби в коштах, що підтверджується роздруківкою з внутрішньої бази позивача. Апелянт, вважає протиправною спірну постанову відповідача, враховуючи відсутність відповідного фінансування (а.с. 75-80).
Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без задоволення апеляційну скаргу.
Сторони в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї,  перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10.07.2019 року у справі № 360/2189/19 зобов`язано УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.05.2018 року по 28.02.2019 року. Зазначене  рішення набрало законної сили 12.08.2019 року.
27.09.2020 виданий виконавчий лист у справі № 360/2189/19 про зобов`язання УПФУ в м. Сєвєродонецьку нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 01.05.2018 року по 28.02.2019 року (а.с. 32-33).
28.11.2020 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60745685 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 27.09.2020 року у справі № 360/2189/19 (а.с. 37).
Листом від 12.12.2019 року № 29064/03-22 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило відповідача, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2189/19 виконано в межах суми стягнення за один місяць; заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 року по 28.02.2019 року нарахована та буде виплачена після фінансування Пенсійним фондом України (а.с. 41).
Державним виконавцем на адресу позивача надіслано вимогу від 04.09.2020 року № 10400 про надання інформації щодо повного та фактичного виконання рішення (а.с. 45-46). 
Листом від 08.09.2020 року № 1216-03-8/5302 УПФУ в м. Сєвєродонецьку повідомило відповідача, що рішення суду виконано в частині включення заборгованості з виплати пенсії до загальної потреби в коштах; заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 року по 28.02.2019 року нарахована на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах. Відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 року  № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» суми пенсій, які не виплачені за період до місяця їх відновлення, обліковуються в органі, що здійснює пенсійні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного КМУ. Порядок їх виплати КМУ не визначено. УПФУ в м. Сєвєродонецьку здійснено всі заходи для виконання рішення суду (а.с. 47).
29.09.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління юстиції прийнято постанову про накладення штрафу на позивача в сумі 5100 грн. за невиконання рішення суду (а.с. 51).
Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404).
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону № 1404).
За рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 63 Закону № 1404).
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404).
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником (ч. 3 ст. 63 Закону № 1404).
У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1  ст. 75 Закону № 1404).
Отже, відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. 
Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення. Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 821/1568/16.
Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.
Поважними в розумінні Закону № 1404 можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року у справі № 127/3770/17.
Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.
Фінансування витрат на виплату пенсій провадиться по всій території України щомісячно незалежно від надходжень коштів та соціально-економічного стану конкретних регіонів за рахунок перерозподілу коштів Пенсійного фонду України в межах країни. Забороняється розрив у строках фінансування витрат на виплату пенсій у різних адміністративно-територіальних одиницях.
Згідно з пунктом 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2  (далі - Положення)  управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України (далі - Фонд). Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Фонду), що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до підпункту 4 Положення Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду;  призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства;  забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством;
У відповідності до вимог бюджету Пенсійного фонду України на 2018 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2018 року № 8 та бюджету Пенсійного фонду України на 2019 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 14, видатки на пенсійне забезпечення осіб, пенсію яким призначено відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснюються за рахунок власних доходів.
Стягувач отримує пенсію за вислугу років.
Як встановлено вище, листом від 08.09.2020 року позивач повідомив відповідача про часткове виконання рішення суду у справі № 360/2189/19, а саме - здійснено нарахування на виплатні відомості заборгованості за період з 01.06.2018 року по 28.02.2019 року в сумі 36261,81 грн. та включено до загальної потреби в коштах. При цьому, пенсійні кошти за період з 01.06.2018 року по 28.02.2019 року в сумі 36261,81 грн. обліковуються в управлінні та будуть виплачені на умовах окремого порядку Кабінету Міністрів України відповідно до постанови КМУ від 05.11.2014 року № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам «) (а.с.47).
Отже, станом на дату прийняття відповідачем спірної постанови про накладення штрафу, судове рішення в добровільному порядку боржником належним чином не виконано.
В матеріалах справи відсутні належні докази в підтвердження наявності поважних причин невиконання боржником судового рішення у справі № 360/2189/19 в частині виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 року по 28.02.2019 року.
Доказів відсутності у боржника коштів на виплату ОСОБА_1 пенсії позивачем не надано.
Доказів вчинення боржником будь-яких дій на отримання фінансування (за їх відсутності) позивачем не надано.
Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22   серпня 2018   року №   649 (далі   -   Порядок №   649).
Відповідно до пункту   1 Порядку №   649 цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.
Згідно з пунктом   3 Порядку №   649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі -   реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.
Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.
Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.
Відповідно до пункту   10 Порядку №   649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій і за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.
Колегія суддів зазначає, що позивачем не надано суду доказів того, що рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/2189/19 включено до Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою 3504040, виконання яких буде проведено у порядку визначеному постановою Кабінету Міністрів України №   649 від  22   серпня 2018 року.
Крім того, на сайті Державної казначейської служби України відсутня інформація про включення рішення суду у справі № 360/2189/19 до Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою 3504040.
Таким чином, позивачем не вжито заходів з метою виконання рішення суду у справі 360/2189/19.
Апеляційний суд зазначає, що в матеріалах справи на аркуші 64 знаходиться витяг з внутрішньої бази пенсійного фонду, а не з Реєстру судових рішень, що знаходяться на виконанні у казначействі за бюджетною програмою 3504040.

Таким чином, позивачем не вжито заходів з метою виконання рішення суду у справі № 360/2189/19.
Вказані обставини в їх сукупності свідчать про невиконання позивачем судового рішення, яке набрало законної сили, за відсутності поважних причин.
Отже, спірна постанова про накладення на пенсійний орган штрафу за невиконання судового рішення без поважних причин прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 272, 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області - залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року  у справі  № 360/3852/20 за позовом   Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області   до   Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про  визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 25 січня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова