ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3226/21 Справа № 172/677/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Битяк І. Г. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

                головуючого – судді Демченко Е.Л.
                суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О. 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року по справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, –
в с т а н о в и л а:

       У липні 2020 року АТ КБ “ПриватБанк” звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
       Вказували, що відповідач, з метою отримання банківських послуг, підписав заяву №б/н від 15 грудня 2006 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
       Посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов`язання за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 10 969 грн.09 коп. та судові витрати.
       Заочним рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 15 грудня 2006 року в розмірі 1 533 грн.57 коп., яка складається з заборгованості за тілом кредиту – 1 533,57 грн.1
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.
       В іншій частині позовних вимог відмовлено.
       В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк” просить скасувати оскаржуване рішення в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення відсотків, пені, штрафів та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги банку в повному обсязі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач висловив згоду на укладення договору та особистим підписом засвідчив, що згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір надання банківських послуг; в анкеті-заяві зазначена базова процентна ставка 3 % на місяць; із виписки вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами; якщо суд не згоден з розрахунком банку, він мав навести свій розрахунок.
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
       Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга АТ КБ “ПриватБанк” на заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна. 
       Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення змінити в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені, виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи, виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів та пені, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з довідкою наданою позивачем строк дії наданої відповідачу картки сплив в грудні 2009 року, вимоги банку про стягнення процентів після грудня 2009 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства; у заяві позичальника від 15 грудня 2006 року відсутня умова про відповідальність боржника у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
       Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції в повній мірі, виходячи з наступного.
       Встановлено місцевим судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої він виявив бажання оформити на своє ім`я платіжну карту – кредитка «Універсальна».
       У анкеті-заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та акціонерним товариством Комерційним Банком «ПриватБанк», а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
       Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість   ОСОБА_1 перед кредитором за кредитним договором б/н від 15 грудня 2006 року, станом на 30 квітня 2020 року, становить 10 969,09 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту – 1 533,57 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками — 5 775,52 грн., нарахованої пені – 3 660,00 грн.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
       Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
       Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги ст.ст.1049,1054 ЦК України, в зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту. 
       Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
       Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
       При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.81 ЦПК України.
       Згідно анкети-заяви від 04 січня 2007 року (а.с.26), підписаної відповідачем, дійсно передбачено процентну ставку 3% на місяць на залишок заборгованості, втім підставою для стягнення з відповідача заборгованості за процентами та пенею позивач зазначає анкету-заяву від 15 грудня 2006 року, яка не підписана відповідачем, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами та пенею не підлягають задоволенню.
       Щодо посилання апелянта на неправомірну відмову в стягненні штрафів, колегія суддів звертає увагу на те, що така вимога позивачем не заявлена, про що свідчить зміст позовної заяви АТ КБ “ПриватБанк”(а.с.1-3).
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені.
       Керуючись ст.ст.374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

       Заочне рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року змінити в частині обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів та пені.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів. 

       Повний текст постанови складено 24 лютого 2021 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.