УХВАЛА

12 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 560/401/19
адміністративне провадження № К/9901/2913/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 560/401/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у проведенні перерахунку раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з врахуванням додаткових видів грошового забезпечення, до якого включити: матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, доплату за роботу в нічний час, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової винагороди за участь в АТО, компенсації за відпустку та інші виплати, з яких нараховано та сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі довідок № 589 від 26 березня 2018 року та № 2030 від 11 грудня 2018 року, виданих військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, починаючи з 12.03.2018 з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року, яке залишене без змін постановою Сьомий апеляційний адміністративний суд від 02 грудня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди у складі грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, оформлену листом від 29.01.2019 за №100/Я-8.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 12.03.2018 на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 від 11 грудня 2018 року №2030 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, індексації та щомісячної додаткової грошової винагороди, з врахуванням проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з заявою від 06 жовтня 2020 в якій просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протягом 10 днів подати звіт про виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в адміністративній справі № 560/401/19.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 від 06 жовтня 2020 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати звіт щодо виконання судового рішення по справі №560/401/19, залишено без задоволення.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії скасовано.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення - задоволено.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати у 30 денний строк до Хмельницького окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 липня 2019 року в адміністративній справі 560/401/19.
25 січня 2021 року до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах, надійшла касаційна скарга в якій відповідач просить суд скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 560/401/19 та прийняти нове судове рішення.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Колегія суддів встановила, що у спірній ситуації відповідач оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, якою скасована ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви позивача стосовно встановлення судом строку на подання відповідачем до суду звіту про виконання судового рішення, та ухвалене нове судове рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Тлумачення положень частини другої статті 328 КАС України та приписів частини першої статті 294 КАС України у їхньому взаємозв`язку дає підстави для висновку, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені тільки ухвали суду першої інстанції (після їхнього перегляду в апеляційному порядку) щодо: забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Згідно з частиною третьою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені лише такі ухвали суду апеляційної інстанції: про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Отже, аналіз положень частини першої статті 328 КАС України свідчить про те, що до суду касаційної інстанції можуть бути оскаржені саме рішення суду першої інстанції, якими закінчений судовий розгляд (частина третя статті 241 КАС України), після апеляційного перегляду справи, та постанови суду апеляційної інстанції, ухвалені за наслідками розгляду апеляційної скарги на такі рішення.
Водночас приписами частини другої статті, яка аналізується, гарантується право на касаційне оскарження чітко визначених ухвал суду першої інстанції після їхнього перегляду судом апеляційної інстанції.
Натомість частиною третьою цієї самої статті встановлений вичерпний перелік ухвал суду апеляційної інстанції, які можуть бути оскаржені до Верховного Суду.
З огляду на зазначене вбачається, що постанова постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року про скасування ухвали суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні заяви про встановлення судом строку на подання відповідачем до суду звіту про виконання судового рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення такої заяви, не є судовим рішенням суду апеляційної інстанції, яке може бути оскаржене в касаційному порядку згідно з частинами першою-третьою статті 328 КАС України.
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подана на судове рішення, яке не належить оскаржувати в касаційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження треба відмовити.
Керуючись статтею 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року по справі № 560/401/19.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     Л. Л. Мороз
                                                                                                    С. Г. Стеценко