УХВАЛА
16 березня 2021 року  
м. Київ
справа №580/820/20
провадження №К/9901/7108/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20 за позовом ОСОБА_1 до Звенигородської міської ради Черкаської області про визнання протиправним та скасування рішення,
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Звенигородської міської ради Черкаської області, в якому просив:
- визнати протиправним, незаконним та нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 200 від 09.09.2016 з моменту його прийняття, яке прийнято на виконання нормативно-правового акту вищої юридичної сили Постанови КМ України № 315 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758, яка визнана судом протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016, судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019;
- визнати протиправним, незаконним та нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 163 від 26.07.2017 з моменту його прийняття, яке прийнято на виконання нормативно-правового акту вищої юридичної сили Постанови КМ України № 315 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758, яка визнана судом протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016, судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019;
- визнати протиправним, незаконним та нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області № 148 від 17.08.2018 з моменту його прийняття яке прийнято на виконання нормативно-правового акту вищої юридичної сили Постанови КМ України № 315 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758, яка визнана судом протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016, судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019р., судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019;
- визнати протиправним, незаконним та нечинним та скасувати рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області №206 від 16.11.2018 з моменту його прийняття яке прийнято на виконання нормативно-правового акту вищої юридичної сили Постанови КМ України № 315 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2015 року №758, яка визнана судом протиправною та нечинною з моменту її прийняття, а саме з 27.04.2016, судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 04.03.2019;
- визнати протиправною бездіяльність Звенигородської міської ради Черкаської області щодо не вирішення питання про скасування рішення №206 від 16.11.2018 року виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області, яке не відповідає Конституції та законам України, іншим актам законодавства, у відповідності до вимог встановлених п.15 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування»;
- визнати протиправною бездіяльність Звенигородської міської ради Черкаської області та Комунального підприємства Звенигородського підприємства теплових мереж Звенигородської міської ради Черкаської області щодо не виконання вимог постанови КМ України № 560 від 27.06.2019 року «Деякі питання захисту прав споживачів житлово-комунальних послуг».
Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 16.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху через її невідповідність вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, надав позивачу десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.04.2020 позивачу було продовжено строк на усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020, позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто заявникові, у зв`язку з частковим усуненням її недоліків, зазначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 16.03.2020.
Позивач, не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вказану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху через несплату скаржником судового збору.
Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.12.2020, дану апеляційну скаргу повернув ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що станом на день постановлення вказаної ухвали недоліки апеляційної скарги усунуті не були.
Не погодившись з ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 та ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою в якій просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Перевіряючи наявність підстав для касаційного оскарження ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020, колегія суддів бере до уваги таке.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Одночасно колегія суддів зазначає, що логіко-граматичне тлумачення положень частини другої статті 328 КАС України у їхньому зв`язку з приписами частини першої статті 294 КАС України свідчить про те, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені тільки ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення позову; заміни заходу забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження і тільки після їхнього перегляду в апеляційному порядку.
Верховний Суд установив, що Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18.12.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 повернув заявникові.
Наведене свідчить про те, що в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції не переглядалась, а тому вона не може бути предметом касаційного оскарження в цій справі.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що оскаржена заявником ухвала Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 по суті в апеляційному порядку не переглядалась, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження щодо оскарження цього судового рішення слід відмовити.
З`ясовуючи наявність у ОСОБА_1 права на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20 Верховний Суд дійшов таких висновків.
Дослідивши зміст касаційної скарги в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються, зокрема з ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, можуть реалізувати право на її оскарження у касаційному порядку.
За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Заявник мотивує вимоги своєї касаційної скарги тим, що судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскарженого судового рішення було порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказує на наявність у цій ситуації обставин, наведених у абзаці другому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, які є підставою для відкриття касаційного провадження.
Усупереч вимогам частини четвертої статті 330 КАС України скаржником не додано документ про сплату судового збору.
ОСОБА_1 зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів». 
Надаючи оцінку доводам, викладеним у касаційній скарзі, суд виходить з такого.
У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору. Проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (стаття 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.
Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.
Порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді.
Слід зазначити, що положеннями зазначеної норми чітко окреслена форма захисту прав споживача, в межах реалізації якої така особа звільняється від тягаря судових витрат- подання споживачем до суду позовної заяви, яка спрямована на захист його порушеного права.
Тому розв`язуючи питання щодо звільнення від сплати судового збору особи, яка є споживачем, слід керуватися тим, що саме особи, які звертаються до суду як споживачі з відповідним позовом для захисту свої прав, звільняються від сплати судового збору на будь-якій стадії процесу, в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Це не поширюється на будь-яких осіб, які вважають, що певними рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень були порушені їхні права як споживача та (або) не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями у таких справах, а лише на тих споживачів, хто подав позовну заяву на захист своїх прав, а також надалі апеляційну та (або) касаційну скаргу в межах того самого процесу.
З огляду на викладене, оскільки оскаржуване у даній справі рішення стосується наявності (відсутності) підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», наявні підстави для відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі № 580/820/20.
Водночас колегія суддів зазначає, що відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Своєю чергою частина друга статті 329 КАС України визначає, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження пропущений, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 18.12.2020, а касаційна скарга подана 24.02.2021 (згідно з відтиском штемпеля оператора поштового зв`язку «Укрпошта» на конверті, у якому надійшла касаційна скарга).
У касаційній скарзі ОСОБА_1 виклав клопотання, у якому просить поновити йому строк на касаційне оскарження ухвали суду апеляційної інстанції з тих мотивів, що копію такої ухвали отримав лише 25.01.2021.
Враховуючи докази, надані скаржником на підтвердження даних обставин, Верховний Суд визнає поважними причини пропуску строку та вважає за можливе поновити скаржнику строк на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20 на підставі абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 31.08.2020 у справі № 580/820/20.
2. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20.
3. Відстрочити сплату судового збору ОСОБА_1 за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20.
4. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2020 у справі № 580/820/20.
5. Витребувати з Черкаського окружного адміністративного суду справу № 580/820/20.
6. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
7. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук