Ухвала
Іменем України
 
24 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 214/5112/19
провадження № 61-2668ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від   03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2021 року в справі скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області Захаренко К. С. про закінчення виконавчого провадження,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною скаргою, в якій, з урахуванням уточнених вимог, просила скасувати постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області(далі - Саксаганський ВДВС)  Захаренко К. С. від 13 червня 2019 року про закінчення виконавчого провадження № 5891830 з виконання виконавчого листа № 2/214/12/17, виданого Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 2-70/11, та зобов`язати Саксаганський ВДВС виконати рішення суду про демонтаж ОСОБА_2 ями, розібрати дно і стіни, засипати яму не сміттям, а землею в її присутності.
 
Скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що у квітні 2019 року вона звернулася до Саксаганського ВДВС із заявою про виконання рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року у справі            № 2-70/11 за її позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, завданих пошкодженням будинку, демонтаж ями-басейну та відшкодування моральної шкоди, яким, зокрема зобов`язано ОСОБА_2 провести демонтаж бетонної конструкції ями-бассейну, розташованої на земельній ділянці його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , привести зазначену земельну ділянку в попередній стан, вирівняти площину басейну землею до рівня природного ґрунту. У квітні 2019 року за вказаною заявою було відкрито виконавче провадження, однак 13 червня 2019 року державний виконавець Захаренко К. С. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з виконанням боржником рішення суду. Однак наведене не відповідає дійсності, оскільки фактично яма-басейн не демонтована, а саме - не демонтовано стіни і дно ями-басейну. Крім того, у процесі виконавчого провадження Саксаганським ВДВС систематично порушувалися її права, зокрема на доступ до матеріалів виконавчого провадження і до автоматичної системи виконавчого провадження. Рішення суду, що набрало законної сили, залишається невиконаним, а боржник у змові із Саксаганським ВДВС лише ускладнив його виконання.
 
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 листопада 2020 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, в задоволенні скарги відмовлено.
 
Відмовляючи в задоволенні скарги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що в рішенні Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року вказано про необхідність приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом вирівняння площини басейну землею до рівня природного ґрунту, що й було зроблено ОСОБА_2 і встановлено державним виконавцем під час перевірки виконання рішення суду. Сторони виконавчого провадження не зверталися до суду, який ухвалив рішення, із заявами про роз`яснення його змісту, а спосіб виконання боржником рішення суду не суперечить змісту цього рішення. Також ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, зокрема 11 липня 2019 року, 08 жовтня 2019 року, тобто був обізнаний про наявність всіх процесуальних документів, які є у виконавчому провадженні, тому безпідставними є доводи ОСОБА_1 про ненадання їй та її представнику постанов про відкриття виконавчого провадження і про його закінчення.
 
16 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від   03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її скаргу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди не дослідили зібраних у справі доказів та дійшли помилкового висновку про виконання ОСОБА_2 рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року і законність постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження. Суди також необґрунтовано відхилили її наполегливі клопотання про витребування і дослідження доказів. Рішення суду, яке набрало законної сили, залишається невиконаним, що підтверджується наданим нею відеозаписом. Фактично яма-басейн була засипана сміттям без демонтажу її конструкцій - стін і дна. Крім того, постанови державного виконавця про відкриття та про закінчення виконавчого провадження не надсилалися їй та її представнику.
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Згідно з пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. 
 
Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку (стаття 1291 Конституції України).
 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Судами встановлено, що на виконанні в Саксаганському ВДВС перебував виконавчий лист №2/214/12/17, виданий 07 серпня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про зобов`язання ОСОБА_2 провести демонтаж бетонної конструкції ями-бассейну, розташованої на земельній ділянці його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , привести цю земельну ділянку до попереднього стану, вирівняти площину басейну землею до рівня природного ґрунту.
 
Постановою державного виконавця від 17 квітня 2019 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. Також 17 квітня 2019 року начальником Саксаганського ВДВС було винесено постанову про утворення виконавчої групи, до якої включені державні виконавці Іванова А. М. та Захаренко К. С.
 
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Судами також встановлено, що 17 квітня 2019 року за участю стягувача, понятих та з проведенням фотофіксації державний виконавець здійснила вихід за місцем вчинення виконавчих дій та склала акт про повне виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження. Під час виходу на місце було з`ясовано, що басейн відсутній, демонтований, площину басейну вирівняно до природного стану, земельна ділянка приведена у попередній стан.
 
13 червня 2019 року Державний виконавець винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник провів демонтаж ями-басейну, розташованої на земельній ділянці його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , привівши вказану земельну ділянку до попереднього стану, вирівнявши площину басейну землею до природного ґрунту.
 
Станом на 15 серпня 2017 року стіни ями-басейну та її дно частково демонтовані, а в подальшому до 17 квітня 2019 року яма-басейн була засипана боржником.
 
Відповідно до частин першої, п`ятої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.
 
Апеляційним судом встановлено, що копія постанови державного виконавця   від 17 квітня 2019 року про відкриття виконавчого провадження була надіслана на адресу ОСОБА_1 17 квітня 2019 року листом за вихідним номером              13.13-43/16829.
 
Копія постанови державного виконавця від 13 червня 2019 року про закінчення виконавчого провадження була надіслана ОСОБА_1 ОСОБА_1 13 червня 2019 року листом за вихідним номером 23857.
 
Крім того, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 11 липня 2019 року та 08 жовтня 2019 року, тобто був обізнаний про наявність всіх процесуальних документів, які є у виконавчому провадженні.
 
Встановивши, рішення Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 липня 2017 року було добровільно виконане боржником, а оскаржувана постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження була прийнята відповідно до закону та в межах повноважень державного виконавця, суди дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року у справі № 641/7824/18 зазначено, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.
 
Доводи касаційної скарги про неналежне виконання рішення суду не заслуговують на увагу, оскільки, як правильно зазначили суди попередніх інстанцій, в рішенні суду вказано про необхідність приведення земельної ділянки у попередній стан шляхом вирівняння площини басейну землею до рівня природного ґрунту, що й було зроблено ОСОБА_2 і встановлено державним виконавцем під час перевірки виконання рішення суду. Сторони виконавчого провадження не зверталися до суду, який ухвалив рішення, із заявами про роз`яснення його змісту, а спосіб виконання боржником рішення суду не суперечить змісту цього рішення. Також ОСОБА_1 не зверталася до суду із заявою про зміну способу виконання судового рішення. За таких обставин відсутні підстави вважати рішення суду не виконаним.
 
Також неспроможними є аргументи касаційної скарги про ненадіслання заявнику чи її представнику копій постанов Державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про його закінчення, оскільки наведене спростовується вищевикладеними встановленими апеляційним судом обставинами справи.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Із змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судових рішень. 
 
Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
 
Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від   03 листопада 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2021 року в справі скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Саксаганського відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції Дніпропетровській області Захаренко К. С. про закінчення виконавчого провадження.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко