Постанова
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2021 року
м. Київ
справа № 461/4987/16-к
провадження № 51-1955 км 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
за участю:
судового засідання                        ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
представника потерпілого           ОСОБА_6 
в режимі відеоконференції
захисника                                        ОСОБА_7 ,
захисника                                        ОСОБА_8 ,
захисника                                        ОСОБА_9 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційні скарги захисників                       ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від     10 грудня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014140050000350, за обвинуваченням
ОСОБА_10 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, Городоцького району, с. Мшана, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої, на даний час перебуває в міжнародному розшуку,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч. 3 ст. 191, ч. 4 ст. 191, ч.5 ст.191 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року ОСОБА_10 засуджено за ч.3 ст.191 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права займати посади , пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на три роки; за ч.4 ст.191 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на три роки; за ч.5 ст.191 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади , пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на три роки, з конфіскацією належного на праві власності майна; за ч.4 ст. 358 КК та призначено покарання у виді обмеження волі на строк два роки.
На підставі ст.70 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_10 призначено дев`ять років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з фінансово-банківською діяльністю строком на три роки, з конфіскацією належного на праві власності майна.
Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_10 визначено рахувати з дати її затримання та реального виконання покарання.
Цивільний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ПАТ «ПроКредит Банк» 1 197 516,64 грн., 183 173,15 доларів США та 51 086,00 Євро.
Вирішено питання про долю речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_10 визнано винною та засуджено за те, що вона 
- 7 червня 2010 року, точний час не встановлено, займаючи посаду керівника відділу роздрібного бізнесу Відділення № 1 ПАТ «ПроКредит Банк», будучи службовою особою, уповноваженою на здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських функцій, а саме: відкриття, обслуговування та закриття поточних, депозитних, карткових рахунків фізичних та юридичних осіб, надання і обслуговування роздрібних та інших продуктів та послуг банку згідно чинного законодавства України, нормативних документів НБУ, внутрішніх інструкцій, положень банку та отриманих прав користувача у системах автоматизації банку, вчинила привласнення та розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, яке виразилось у тому що, перебуваючи у відділенні вказаного банку по вул. Городоцькій, 33 у м. Львові, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_11 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти, які знаходились на депозитному рахунку                              ОСОБА_11 у сумі 31864 Євро, незаконно заволоділа зазначеними коштами, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_11 матеріальних збитків, що в згідно з офіційного курсу НБУ станом на 7 червня 2010 рок становило 304301 гривень.
- 9 липня 2010 р, точний час не встановлено, вчинила привласнення та розтрату чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, яке виразилось у тому що вона ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_13 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_13 у сумі 39 000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_13 матеріальних збитків на зазначену суму.
- 13 грудня 2010 року точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_14 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_14 у сумі 11 000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_11 матеріальних збитків на зазначену суму.
- того ж дня, точний час не встановлено, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_14 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 11000 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 30 червня 2011 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_15 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти, які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_15 у сумі 50 000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_15 матеріальних збитків на зазначену суму.
- 18 липня 2011 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_16 , надавши вказівку касиру       ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_16 у сумі 45 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала   ОСОБА_16 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 358 695 гривень.
- 26 серпня 2011 року точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_17 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_17 у сумі 28 800 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_17 матеріальних збитків на зазначену суму. Продовжуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, точний час не встановлено, ОСОБА_10 , повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_17 , надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_17 у сумі 6575 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_17 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ становило 52409 гривень.
- того ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_17 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 6575 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 26 серпня 2011 року становило 52409 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 23 вересня 2011 року точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_18 , надавши вказівку касиру банку видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_18 у сумі 51 020 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_18 матеріальних збитків на зазначену суму.
- 27 січня 2012 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_19 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_19 у сумі 6 000 Євро, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_19 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 27 січня 2012 становило 63 000 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, цього ж дня точний час не встановлено, ОСОБА_10 , повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_19 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_19 у сумі 6 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_19 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 27 січня 2012 року становило 43 547 гривень.
- 5 березня 2012 року точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_20 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_20 у сумі 14000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_20 матеріальних збитків, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 5 березня 2012 року становило 111720 гривень.
- 4 січня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_21 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_21 у сумі 20000 доларів США, якими ОСОБА_10 незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_21 матеріальних збитків, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 4 січня 2013 року становило 159800 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_21 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 20000 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 4 січня 2013 року становило 159800 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_22 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 9 січня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_23 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_23 у сумі 17 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_23 матеріальних збитків, що згідно курсу НБУ станом на 9 січня 2013 року становило 135881 гривень.
- 14 лютого 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_24 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_24 у сумі 4 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_24 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 14 лютого 2013 року становило 31 972 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_24 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої на 4 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 14 лютого 2013 року становило 31 972 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- цього ж дня, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_25 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_25 у сумі 9 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_25 матеріальних збитків, що згідно курсу НБУ станом на 14 лютого 2013 року становило 71937 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_25 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 9 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2013 становило 71937 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 5 березня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_21 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_21 у сумі 20098,50 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_21 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 5 березня 2013 року становило 160587 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_21 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 20098,50 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 5 березня 2013 року становило 160587 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 12 квітня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_20 , надавши вказівку касиру банку видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_20 у сумі 2 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_20 матеріальних збитків, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 12 квітня 2013 року становило 15986 гривень.
- 15 травня 2013 року ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та                       ОСОБА_26 , надавши вказівку касиру банку видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_26 у сумі 43850 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_26 матеріальних збитків на суму 43850 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_26 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 43850 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру банку , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 10 червня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_27 , надавши вказівку касиру банку видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_27 у сумі 5 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_27 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 10 червня 2013 становило 39950 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки імені ОСОБА_27 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 5000 доларів США, що згідно з офіційного курсу НБУ станом на 10 червня 2013 року становило 39950 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру банку яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 11 червня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_26 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_26 у сумі 20000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_26 матеріальних збитків на суму 20000 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_26 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 20000 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 5 липня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_26 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_26 у сумі 27345,21 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_26 матеріальних збитків на суму 27345,21 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_26 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 27345,21 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 16 липня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_28 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_28 у сумі З 000 Євро, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_28 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 16 липня 2013 року становило 31 201,48 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_28 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_28 у сумі 3 040 Євро, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_28 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 16 липня 2013 року становило 31 617,50 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_28 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 3 000 євро, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2013 року становило 31 201,48 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 23 липня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_29 , надавши вказівку касиру, видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_29 у сумі 3 000 доларів США, якими незаконно заволоділа, згідно заяви на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_29 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2013 року становило 23979 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_29 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 3 000 доларів СІЛА, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2013 року становило 23979 гривень, надавши вказівку касиру банку видати їй вказані кошти.
- 2 серпня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_30 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_30 у сумі 219500 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_30 матеріальних збитків на суму 170000 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_30 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 170000 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_31 , яка є матеріально відповідальною особою, видати їй вказані кошти.
- 6 вересня 2013року, точний час не встановлено, перебуваючи у відділенні № 1 ПАТ «ПроКредит банк», що знаходилось за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 33, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_32 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_32 у сумі 5000 доларів, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_32 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 6 вересня 2013 року становить 39965 гривень.
- 12 вересня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_33 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_34 у сумі 10000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_35 матеріальних збитків на суму 10000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12 вересня 2013 року становило 79930 гривень.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені   ОСОБА_33 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 10000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 23 липня 2013 року становило 79930 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй вказані кошти.
- цього ж дня, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_36 , надавши вказівку касиру банку, видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_36 у сумі 7000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_36 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12 вересня 2013 року становило 55 951 гривень.
- цього ж дня., точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_36 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 7000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 12 вересня 2013 року становило 55 951 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру банку, видати їй вказані кошти.
- 30 вересня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_37 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_37 у сумі 3 000 євро, якими незаконно заволоділа, згідно заяви на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_37 матеріальних збитків, що згідно курсу НБУ станом на 30 вересня 2013 року становило 32383,64 гривень.
- 7 жовтня 2013 року, точний час не встановлено, ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_21 , надавши вказівку касиру банку, видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_21 у сумі 20000 доларів США, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_21 матеріальних збитків, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 7 жовтня 2013 року становило 159800 гривень.
-цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_21 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 20000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 7 жовтня 2013 рокустановило 159800 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру банку видати їй вказані кошти.
- 11 жовтня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_38 , надавши вказівку касиру, видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_38 у сумі 88 000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_38 матеріальних збитків на зазначену суму.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_38 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 88 000 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру видати їй вказані кошти.
- 23 жовтня 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського, який був незаконно укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_38 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_38 у сумі 58085 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу, чим завдала ОСОБА_38 матеріальних збитків на зазначену суму.
-цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_38 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 58085 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй вказані кошти.
- 15 листопада 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, який був незаконно укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_38 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_38 у сумі 38000 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_38 матеріальних збитків на зазначену суму.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_38 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 58085 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй вказані кошти.
- 29 листопада 2013 року, точний час не встановлено, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_39 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_39 у сумі 8050 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки чим завдала ОСОБА_39 матеріальних збитків на суму 8050 гривень. Продовжуючи свій злочинний умисел, цього ж дня, повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського вкладу, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_39 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_39 у сумі 77500 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_39 матеріальних збитків на зазначену суму.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_39 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 77500 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй вказані кошти.
- 2 грудня 2013 року, точний час не встановлено повторно ініціювала у системі «CW.net» дострокове розірвання договору строкового банківського, укладеного між ПАТ «ПроКредит Банк» та ОСОБА_39 , надавши вказівку касиру ОСОБА_12 , видати їй кошти які знаходились на депозитному рахунку ОСОБА_39 у сумі 219500 гривень, якими незаконно заволоділа, використавши завідомо підроблену заяву на видачу готівки, чим завдала ОСОБА_39 матеріальних збитків на зазначену суму.
- цього ж дня, точний час не встановлено, усвідомлюючи, що заява на видачу готівки від імені ОСОБА_39 є підробленою, використала її з метою заволодіння коштами потерпілої в сумі 219500 гривень, надавши вказівку своїй підлеглій касиру ОСОБА_12 , видати їй вказані кошти.
18 лютого 2020 року Львівським апеляційним судом вирок суду першої інстанції залишено без змін.
 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_8 , посилаючись на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 10  грудня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року скасувати та закрити кримінальне провадження, в задоволенні цивільного позову потерпілої ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_10 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відмовити. Захисник ОСОБА_7 у своїй касаційній скарзі просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 10  грудня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року скасувати та направити справу на новий розгляд у суд першої інстанції.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначають про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність судами попередніх інстанцій щодо кваліфікації дій засудженої ОСОБА_10 за статтями 191, 358 КК. На думку захисників, стороною обвинувачення не надано жодного допустимого доказу на підтвердження протиправного, безоплатного вилучення саме засудженою ОСОБА_10 майна та незаконного витрачання його останньою; суд першої інстанції застосував статтю кримінального закону, яка не підлягала застосуванню.
Захисник ОСОБА_8 зазначає про невмотивованість рішення суду першої інстанції про відмову в розгляді клопотання захисника про визнання недопустимими доказів: диску з камер відеоспостереження ПАТ «ПроКредитБанк», копії висновку експерта № 19/114/2794е від 21 березня 2018 року, протоколу огляду предмету від 26 квітня 2018 року, протоколу тимчасового доступу до речей і документів.
Зазначає, що в порушення ст. 419 КПК апеляційний суд не проаналізував доводів апеляційної скарги захисника та не навів мотивів у постановленому рішенні. На думку захисника, апеляційний суд залишив поза увагою доводи апеляційної скарги захисника про істотні порушення КПК під час збирання доказів, невідкриття стороні захисту у порядку ст. 290 КПК доказів, покладених судом першої інстанції в основу обвинувального вироку щодо ОСОБА_10 .
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що суд першої інстанції не вмотивовано відмовив в задоволені клопотання захисника про визнання доказів сторони обвинувачення недопустимими.
Вказує на порушення принципу змагальності під час дослідження судом першої інстанції доказів.
Апеляційний суд, на думку захисника, обмежився загальними висновками про доведеність винуватості засудженої та відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. 
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти касаційних скарг та просив їх не задовольняти.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 підтримали подані ними касаційні скарги. Захисник ОСОБА_9 подав клопотання про долучення до матеріалів справи та вихід за межі вимог касаційних скарг захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , скасування вироку Галицького районного суду м. Львова від 10  грудня 2018 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року та направлення справи на новий розгляд у суд першої інстанції з підстав неналежного повідомлення обвинуваченої ОСОБА_10 про розгляд апеляційної скарги.
Представник потерпілого ОСОБА_6 подав заперечення, у яких просив касаційні скарги захисників  не задовольняти.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Згідно із вимогами статті 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим: законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим єрішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_10 винною у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Як убачається з вироку, суд першої інстанції дійшов переконання, що доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених                     ч.3 ст.191, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191, ч.4 ст.358, КК, за встановлених обставин ґрунтуються на доказах, досліджених та належно оцінених судом.
Такі висновки суд зробив на підставі показань ОСОБА_6 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_33 , ОСОБА_38 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 , ОСОБА_37 , ОСОБА_26 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 , ОСОБА_41 , свідків ОСОБА_42 , ОСОБА_43 та ОСОБА_44 . Також судом першої інстанції покладено в основу обвинувального вироку як докази дані, що містяться у: договорах строкового банківського вкладу з ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_45 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_26 , ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_19 , ОСОБА_39 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 , ОСОБА_28 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_37 , ОСОБА_25 ; висновку експерта №6/681 від 16 грудня 2014 року НДКЦ ГУМВСУ у Л/о; оригіналу повідомлення про злочин від ПАТ «ПроКредит Банк» 24 січня 2014 року ; диску із камер відео - спостереження ПАТ «ПроКредит Банк»; копії висновку експерта №19/114/2794е від 21 березня 2018 року; протоколу огляду предмету від 26 квітня 2018 року; постанови про визнання речовими доказами; копії ухвали слідчого судді від 19 лютого 2018 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, протоколу тимчасового доступу до речей і документів, власноручних поясненнях ОСОБА_10 , наданих під час службового розслідування; висновку експерта №6/160 від 20 березня 2018 року НДКЦ ГУМВСУ у Л/о.
Разом з тим суд першої інстанції не взяв до уваги як доказ диск з відеозаписами з камер відео спостереження ПАТ «ПроКредит Банк», оскільки не встановив, що на ньому міститься інформація щодо вчинення ОСОБА_10 злочину. 
Не погоджуючись із вказаним вироком, захисник ОСОБА_8 в інтересах засудженої ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу. При цьому захисник                    ОСОБА_8 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, ставила питання про скасування вироку суду першої інстанції. 
Як зазначено в частині 2 статті 419 КПК, при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. На виконання цієї вимоги в ухвалі необхідно проаналізувати, зіставивши з наявними у справі та додатково поданими матеріалами, всі наведені в апеляційній скарзі доводи й обґрунтувати кожен із них.
Суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , надавши оцінку лише частині доводів.
Так, в ухвалі апеляційного суду не надано оцінку доводам захисника про те, що відкриті прокурором стороні захисту в порядку ст. 290 КПК докази: оригінал повідомлення про злочин від ПАТ «ПроКредит Банк» від 24 січня 2014 року, диск з камери відео-спостережень ПАТ «ПроКредит Банк», копію висновку експерта                          № 19/114/2794е від 21 березня 2018 року, постанова про визнання речовими доказами, копію ухвали слідчого судді від 19 лютого 2018 року, протокол огляду предмету від 26 квітня 2018 року, протокол тимчасового доступу до речей і документів, зібрані з порушеннями кримінального процесуального закону. 
Відповідно до ст. 9 КПК, однією із ключових засад здійснення кримінального провадження визначено законність, що додатково забезпечується гарантією, визначеною в ч. 3 ст. 62 Конституції України, згідно з якою обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому ст. 89 КПК. Зокрема, питання допустимості доказів вирішує суд під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Як вбачається з рішення Конституційного Суду України в справі від 20 жовтня 2011 р. № 1-31/2011, за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, аналізуючи положення «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом», Конституційний Суд України доходить висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме:  з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо. Відповідно до п. 3.2 цього рішення визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі. 
Визначення допустимості пов`язано з вирішенням питання про те, чи передбачено законом дане джерело відомостей про факти, чи дотримано вимог його виявлення, закріплення і як вплинули на достовірність відомостей процесуальні порушення, якщо вони були допущені. У даному кримінальному провадженні апеляційний суд не здійснив як того вимагає закон перевірки допустимості доказів.
Захисник стверджувала про відсутність у матеріалах кримінального провадження та невідкриття стороні захисту в якості доказу власноручного пояснення ОСОБА_10 , наданих останньою під час проведення ПАТ «ПроКредит Банк» службового розслідування, що були покладені в основу обвинувального вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_10 . Зазначений довід апеляційної скарги захисника залишено поза увагою суду апеляційної інстанції.
Захисник зазначала в апеляційній скарзі, що висновок експерта № 6/160 від                           20 березня 2018 року НДКЦ ГУМВСУ у Л/о, з якого вбачається, що рукописні записи та підписи, які наявні в заяві від імені ОСОБА_10 із написом « В усі інстанції…» від 28 січня 2014 року виконані ОСОБА_10 ; рукописні записи та підпис, які наявні на аркуші паперу формату А-4, який починається словами «…, ОСОБА_10 …» датований 30 грудня 2013 року – виконані ОСОБА_10 є недопустимим і неналежним доказом з огляду на неможливість ідентифікації джерела походження об`єкта експертизи, необґрунтовано взято судом першої інстанції до уваги. Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції щодо допустимості зазначеного доказу з огляду на те, що він отриманий у визначеному законом порядку, не перевіривши належним чином джерело походження об`єкту ідентифікації.
Одним з критеріїв, який визначає допустимість будь-якого доказу, є належна фіксація. Дотримання вимог законодавства при його складанні є гарантією його допустимості у конкретному кримінальному провадженні. Висновок експерта має містити докладний опис проведених досліджень та висновки, відповісти на питання, поставлені при призначенні експертизи. Експертне дослідження повинно бути проведено в рамках законодавства, висновки даються на основі відомостей, які експерт сприймав безпосередньо або які стали йому відомі під час дослідження матеріалів, наданих для дослідження. Експерт під час проведення експертизи не має права виходити за рамки своїх спеціальних знань (ч. 4 ст. 101 КПК).
Поза увагою суду апеляційної інстанції залишились доводи апеляційної скарги захисника, якими він ставить під сумнів допустимість як доказів долучених прокурором документів: протокол огляду предмету від 26 квітня 2018 року, протокол доступу до речей і документів від 1 березня 2018 року, висновок експерта № 6/160 від 20 березня 2018 року, оскільки вони отримані в результаті проведення слідчих дій та судової почеркознавчої експертизи у межах кримінального провадження                                     N 12014140050001102, зареєстрованого 27 березня 2014 року. Судових доручень щодо проведення зазначених слідчих дій у порядку ст. 333 КПК, як стверджує захисник, судом не надавалось.
Згідно ч. 3 ст. 323 КПК повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом апеляційної інстанції не дотримано вимог кримінального процесуального закону щодо публікування інформації про процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому та повісток про виклик обвинуваченого у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження. Отже, судом апеляційної інстанції не було належним чином повідомлено обвинувачену ОСОБА_10 про час та дати судових засідань у даному кримінальному провадженні та не забезпечено останній можливості реалізувати права, передбачені ст. 42 КПК.
Згідно пункту 3 частини 2 статті 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Враховуючи викладене, процедуру апеляційного перегляду було здійснено без додержання приписів ст. 2 КПК.
Фактично апеляційний суд перерахував докази обвинувачення, викладені у вироку, та погодився з висновком суду першої інстанції про їх допустимість.
Таким чином, апеляційний суд порушив вимоги ст. 419 КПК при перегляді провадження в апеляційному порядку, що перешкодило постановленню законного та обґрунтованого рішення і відповідно до ч. 1 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для його скасування.
У зв`язку з викладеним колегія суддів Верховного Суду визнає обґрунтованими доводи в касаційних скаргах у частині істотного порушення апеляційним судом норм кримінального процесуального закону та невідповідності ухвали суду апеляційної інстанції положенням ч. 2 ст. 419 КПК.
Враховуючи викладене, касаційні скарги захисників необхідно задовольнити частково, оскільки ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що позбавляє можливості суд касаційної інстанції дати вичерпні відповіді на інші доводи, порушені у касаційній скарзі, а тому доводи щодо неправильної кваліфікації дій ОСОБА_10 за статтями 191, 358 КК необхідно перевірити під час нового апеляційного розгляду і в залежності від встановленого, постановити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
При новому апеляційному розгляді необхідно усунути зазначені порушення, ретельно дослідити докази у провадженні, перевірити усі апеляційні доводи, та залежно від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Касаційні скарги захисника ОСОБА_8 та захисника  ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року задовольнити частково.
Ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року щодо                               ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                               ОСОБА_3