ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/59/21 Справа № 200/15297/13-ц 	  	Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Єлізаренко І.А.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , 
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року
по справі за заявою прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа — компанія “ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД” (HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED) про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИЛА:
В вересні 2016 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа — компанія “ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД” (HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED) про визнання спадщини відумерлою.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року заяву прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа — компанія “ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД” (HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED) про визнання спадщини відумерлою – задоволено частково.
Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року у справі № 200/15297/13-ц за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа – компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») про визнання спадщини відумерлою - скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким заяву Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа – компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORTH MANAGEMENT LIMITED») про визнання спадщини відумерлою задоволено частково.
Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої входить:
- транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір - білий;
- Причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , колір - синій;
- Причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , колір - сірий,
та передано зазначене майно територіальній громаді м. Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року по справі за заявою прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами по цивільній справі за заявою Дніпропетровської міської ради, заінтересована особа компанія «ХАГВОРТ МЕНЕДЖМЕНТ ЛІМІТЕД» («HAGWORD MANAGEMENT LIMITED») про визнання спадщини відумерлою закрито. 
Постановою Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2017 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року по справі №200/15297/13-ц  та постановити нове рішення. Яким заяву прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами — залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року — залишити без змін. 
Відзивів на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року заяву Дніпропетровської міської ради задоволено.
Визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка складається з усіх прав та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Визнано відумерлою спадщину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , до складу якої входить:
- 50 (п`ятдесят) % у статутному капіталі Приватного підприємства «КЛАСІКО», код ЄДРПОУ 20838952, місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Б.Хмельницького, буд.10;
- 40 (сорок) % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автодрайв ЛТД», код ЄДРПОУ 23375240, місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Лізи Чайкіної, буд. 15, кв. 9;
- частка у статутному капіталі Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрпакпен», код ЄДРПОУ 32953311, місцезнаходження: м. Дніпропетровськ, вул. Косіора, буд. 14, кв. 31;
- транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір – білий;
- Причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , колір – синій;
- Причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , колір – сірий, та передано зазначене майно в комунальну власність територіальної громади м.Дніпропетровська в особі Дніпропетровської міської ради.
Стягнуто з Дніпропетровської міської ради на користь держави судовий збір у сумі 114 грн. 70 коп.
Задовольняючи позовні вимоги Дніпропетровської міської ради про визнання спадщини відумерлою, суд виходив з того, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 звернулися до нотаріуса з заявами про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_2 за життя належало майно: транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір - білий; причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , колір - синій; причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , колір – сірий; а також частки у статутному капіталі товариств: Приватного підприємства «КЛАСІКО», Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автодрайв ЛТД»; Приватного підприємства «Науково-виробниче підприємство «Укрпакпен». 
Отже, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 листопада 2013 року у справі № 200/15297/13-ц потягло за собою правові наслідки для держави. 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.02.2015 року у справі № 200/14818/13-ц задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , з Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 за рахунок та в межах відумерлого майна, отриманого після смерті ОСОБА_2 , стягнуто кошти у розмірі 6 680 157,5 грн.
За касаційною скаргою прокуратури області зазначене рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Проте Дніпропетровською міською радою самостійно не встановлено обставин для перегляду рішення суду та не подано відповідну заяву до суду, що свідчить про неналежний захист нею інтересів територіальної громади та держави.
З огляду на викладене, існують законні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування – Дніпропетровської міської ради.
Разом з тим, прокуратурою Дніпропетровської області надано докази, які виключають можливість визнання спадщини після померлого ОСОБА_2 на статутні частки підприємств за Дніпропетровською міською радою станом на листопад 2013 року.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №1000523642 ПП «Науково-виробниче підприємство «Укрпакпен» (ідентифікаційний код юридичної особи 3295311) припинено як юридична особа постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.04.2013 року у справі №804/2308/13-а за заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції у м.Дніпропетровськ.
Відомості про зазначене рішення внесено до реєстру 18.06.2013 року.
Отже, зазначена інформація не могла бути відома Дніпропетровській міській раді, оскільки вона не була учасником у вказаній адміністративній справі, що фактично призвело до вирішення питання про статутні частки припиненої юридичної особи.
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 1000523641 ТОВ «Класіко» (ідентифікаційний код юридичної особи 20838952) припинено як юридична особа, про що 05.09.2013 року внесено відомості до реєстру, на підставі постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.06.2013 року у справі № 804/7127/13-а за заявою Лівобережної міжрайонної державної податкової інспекції у м. Дніпропетровськ. Вказане рішення в подальшому було скасоване, проте відомості до Державного реєстру було внесено лише 23.01.2014 року, тобто після розгляду судом справи про визнання спадщини відумерлою.
Крім того, ще з 21.08.2013 року ОСОБА_4 став єдиним засновником (учасником) товариства та керівником без обмежень, що також унеможливлює прийняття Дніпропетровською міською радою спадщини після померлого ОСОБА_2 у листопаді 2013 року.
Зазначена інформація також не могла бути відома Дніпропетровській міській раді, оскільки вона не була учасником у вказаній адміністративній справі, а витяг з реєстру, доданий до заяви про визнання спадщини відумерлою, сформований 14.05.2013 року.
Також, з витягів Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 741425 та № 741426 не вбачається відомостей про розмір статутних часток у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Автодрайв ЛТД», які належали померлому ОСОБА_2 .
Відповідно до частини 1 статті 361 ЦПК України (у редакції на час постановлення рішення суду)  рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.
       Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 ЦПК України (у редакції на час постановлення рішення суду) підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Як роз`яснено в п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це, зокрема, юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику.
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Пункт 4 вищевказаної постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р. роз`яснює, що обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.
Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р. обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
Відповідно до п. 17 постанова Пленуму ВССУ №4 від 30.03.2012р., виходячи зі змісту статей 364-1, 365 ЦПК України перевірка наявності підстав для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами або підстав для скасування судового рішення проводяться в одному судовому засіданні. Заява розглядається судом за правилами, встановленими ЦПК для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює такий перегляд. Суд розглядає справу по суті спору з урахуванням встановлених судом нововиявлених обставин. Відповідно до вимог частини другої статті 365 ЦПК за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд приймає нове судове рішення або ухвалою залишає її без задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказані обставини є нововиявленими у розумінні статті 361 ЦПК України (у редакції на час постановлення рішення суду), оскільки вони містять фактичні дані (докази), які спростовують факти, покладені в основу рішення суду, і можуть вплинути на суть рішення у справі, але не були відомі заявнику на час розгляду справи.
Разом з тим, прокурором не надано доказів на підтвердження існування обставин, які виключають можливість визнання спадщини після померлого ОСОБА_2 за Дніпропетровською міською радою станом на листопад 2013 року на транспортні засоби: «MERCEDES-BENZ 110DKA», 1999 року випуску, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , колір - білий; причіп «ПА», 2002 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , колір - синій; причіп «ПАЗС 86331», 1988 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , колір – сірий.
А тому, задовольняючи частково заяву прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що встановлені прокуратурою області обставини є істотними для даної справи, оскільки впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, не були відомі під час розгляду справи, що є підставою для скасування рішення суду за нововиявленими обставинами.
Доводи апеляційної скарги, що заява прокуратури Дніпропетровської області надійшла до суду 09.02.2016 року, тобто з пропуском строку подачі заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки суперечать наявним в матеріалах справи доказам.
Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта, що судом першої інстанції не був врахований той факт, що зазначені заявником обставини не є підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, колегія суддів ставиться критично, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України.
Крім того, положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
А тому, колегія суддів погоджується з наданою судом першої інстанції правовою оцінкою доказам заявника, доводи апеляційної скарги є лише зазначенням тих обставин, які були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким суд надав відповідну правову оцінку. 
Що стосується вимог апелянта щодо постановлення окремої ухвали відносно судді першої інстанції, то з врахуванням того, що за положеннями статті 262 ЦПК України правовими підставами постановлення окремої ухвали є виявлення під час розгляду справи порушень матеріального або процесуального закону та встановлення причин і умов, що сприяли вчиненню таких порушень, і за наявності цих двох правових підстав у сукупності суд має право постановити окрему ухвалу, вони задоволені бути не можуть. 
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 листопада 2016 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

       Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

І.А.Єлізаренко