Справа № 442/4257/19                                Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В. 
Провадження № 22-ц/811/692/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.
розглянув у порядку спрощеного провадження без участі учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПрАТСК «ПЗУ Україна» на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року у справі № 442/4257/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-
в с т а н о в и в :
12 червня 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ СК «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17.02.2019 року о 17год.00 хв. в с.Лішня Дрогобицького району Львівської області на вул.Ів.Франка,8 сталася ДТП за участю транспортного засобу марки Форд-Сієра д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Ауді-100 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 014059/4430/8615005 від 07.03.2018 року, укладеного з ПрАТ «СК РZU Україна».
Автомобіль Ауді-100 д.н.з. НОМЕР_2 був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АО/3116911 укладеного з ПрАТ АСК «Інго Україна».
В результаті ДТП ТЗ Ауді-100 1990 року випуску д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження. Вартість відновлювального ремонту згідно Висновку експерта судової авто товарознавчої експертизи № 2126 від 12.09.2019 року становить 21 728,29 грн.
ПрАТ «СК ПЗУ Україна за полісом цивільно-правової відповідальності нарахувала та виплатила суму страхового відшкодування в розмірі 6 713,82 грн., оскільки нарахованих СК коштів недостатньо для повного відшкодування завданої шкоди, він звернувся до відповідачів про стягнення різниці в сумі 15 014,47 грн., 768,40 грн. судових витрат та 2 500 грн. –витрат за оплату послуг експерта- всього 18 282 ,87 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.
Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року позов задоволено частково.
Вирішено стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 завдану матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу марки Ауді-100 р.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП 17.02.2019 року у розмірі 15 014,47 грн., 768,40 грн. судових витрат в дохід держави та 2 500,00 грн. витрат за послуги експерта- всього 18 282, 87 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 завдану моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Додатковим рішенням від 29 січня 2020 року вирішено питання судових витрат та стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судові витрати в сумі 840,80 грн.
Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду вважає незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права без повного з`ясування всіх обставин справи, не дотримано рівності сторін у справі, порушено його права як відповідача. Посилається на те, що наданий позивачем Висновок експерта № 2126 судової автотоварознавчої експертизи №2126 від 12.09.2019 року не відповідає вимогам Національного стандарту №1 Загальні засади оцінки майна та майнових прав від 10.09.2003 року №1440. При наданні висновку експертом не враховано рік випуску автомобіля, його пробіг, коефіцієнт фізичного зносу. Судом не призначалася експертиза, позивачем не надано суду доказів витрат фактичного ремонту. Вважає, що відсутні правові підстави для виплати моральної шкоди, яка позивачем не доведена.
Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 .
Представник ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване судове рішення ухвалено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до статті 29, пункт 33.3 статті 33, пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) на страховика покладено обов`язок визначити розмір заподіяного збитку. На виконання даних вимог закону протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про страховий випадок, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» направила в м.Дрогобич незалежного оцінювача, який 26.02.2019 року о 10.00 год. склав протокол технічного огляду КТЗ Ауді-100 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_2 .
Під час огляду був присутній позивач, який засвідчив протокол своїм підписом.
Також протокол технічного огляду підписано ОСОБА_4 як представником СТО на якому проводився огляд. Зазначене суперечить твердженням позивача щодо здійснення огляду ТЗ та проведення оцінки розміру заподіяної шкоди представником позивача СПД-ФОП ОСОБА_4 . Відтак, оцінка завданих позивачу збитків проведена у відповідності до вимог ст.34.3 ст.34 Закону.
Судом першої інстанції не було досліджено наведені вище обставини огляду пошкодженого ТЗ ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та відсутність у позивача у зв`язку з цим підстав для проведення власної оцінки.
Отже, обставини справи судом першої інстанції встановлені неповно, а висновки не відповідають фактичним обставинам .
Наданий позивачем висновок експерта не досліджувався в судовому засіданні. Позивачем не надано жодних доказів на спростування висновків експерта, зроблених у Звіті № SOD- 190220-175005, а також доводів того, що зазначений Звіт складено з порушенням чинного законодавства про оцінку майна.
У Висновку експерта №2126 не дотримано принципів корисності і заміщення. Величина матеріального збитку штучно завищена та фактично призводить до покращення пошкодженого майна, а не до його відновлювального ремонту.
При ухваленні рішення судом першої інстанції порушено норми матеріального права, оскільки суд не врахував та не застосував норми, які є обов`язковими для застосування, а саме: вимоги статей 29,33 та 34 Закону щодо обов`язковості здійснення визначеності вартості матеріального збитку виключно страховиком; ст.ст.23, 26-і та 27 Закону щодо стягнення моральної шкоди.
Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову.
Відповідно до статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
За частиною першою статті 369 ЦПК апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
У разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. (ч.2 ст.247 ЦПК).
Згідно частини першої ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Матеріалами справи встановлено, що 17.02.2019 року о 17год.00 хв. в АДРЕСА_1 відбулася ДТП за участю транспортного засобу (далі ТЗ) марки Форд-Сієра д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , який під час руху заднім ходом, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль Ауді-100 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ.
Постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні ДТП за ст.124 КУпАП та йому обрано стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.03.2018 року, укладеного з ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (в матеріалах справи відсутній). 
30.04.2019 року позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 6 713,82 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку від 22.04.2019 року по 03.05.2019 року, виданою АТ «Кредобанк».
Вважаючи, що зазначена сума грошової виплати не покрила вартість відновлювального ремонту автомобіля, він звернувся до експерта для визначення дійсної вартості відновлювального ремонту.
Згідно з Висновком судової автотоварознавчої експертизи № 2126 від 12.09.2019 року вартість відновлювального ремонту становить 21 728,29 грн. Так як ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відшкодувала 6 713,82 грн. просив стягнути солідарно з відповідачів різницю в сумі 15 014,47 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 , суд першої інстанції взяв до уваги Висновок експерта № 2126 судової автотоварознавчої експертизи від 12.09.2019 року за договором із ОСОБА_2 (а.с.52-57).
Із висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.
За змістом статті 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок-подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальникові, застрахованій або іншій третій особі.
Із матеріалів справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Форд-Сієра д.р.н. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за полісом ОСЦПВВНТЗ АМ/5664300 від 11.03.2018 року. (далі Поліс). Копія зазначеного поліса до матеріалів не долучена та судом не витребувана. Судом не встановлено, який ліміт відповідальності ПрАТ СК «УПЗ Україна» за шкоду заподіяну майну, який розмір франшизи, що є визначальним у даній справі для відшкодування шкоди. Відтак, суд, стягуючи вартість матеріальної шкоди, керувався припущенням, не визначився хто є належним відповідачем та вирішив стягнути різницю завданої шкоди солідарно.
На виконання вимог статей 29,33,34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оглянуто транспортний засіб Ауді д.р.н. НОМЕР_2 та проведено оцінку його пошкоджень.
За результатами проведеного огляду та оцінки на підставі Звіту № SOS-190220-175005 (далі Звіт) вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 18.03.2019 визначено вартість відновлювального ремонту (вартість матеріального збитку) з урахуванням зносу в сумі 9 789,99 грн.
30.04.2019 року СК «ПЗУ» Україна виплатила відповідачу страхове відшкодування в сумі 6 713,82 грн. після проведення відповідних відрахувань. Судом не перевірено умови Полісу та чи підлягають відрахуванню із суми матеріальної шкоди, що входить у ліміт відповідальності інші відрахування та які саме. Адже сума матеріальної шкоди, що належалася позивачу ОСОБА_2 становила згідно Звіту 9 789,99 грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 988 ЦК страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Згідно ст..979 Цивільного кодексу України (далі ЦК) за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язуєтьсмя у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За ч.1 ст.990 ЦК страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст..1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Приймаючи до уваги Висновок експерта №2126 судової автотоварознавчої експертизи за договором із позивачем ОСОБА_2 як належний та достовірний доказ у справі, суд не врахував, що згідно ухвали суду така експертиза не призначалася, клопотання про призначення зазначеної експертизи не обговорювалося в судових засіданнях про що свідчать протоколи судових засідань. Долучена позивачем експертиза не була предметом дослідження у судовому засіданні. Позивач вправі був провести дослідження у випадку не погодження із Звітом страховика, однак при дослідженні повинен був брати участь як відповідач так і представник страховика, що вимагається ст..7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та у відповідності до абз.2 п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»
Зазначені вимоги Закону судом не дотримані. 
Окрім того, не з`ясувавши ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну страхувальника та розмір франшизи відповідно до укладеного Полісу, суд знівелював призначення Договору страхування.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц прописано, що покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (Стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). 
Взявши за основу Висновок експерта №2126, суд першої інстанції не зазначив та не спростував висновків, які викладені у Звіті № SOS -190220-175005, а також не наведено доводів, що зазначений Звіт складений з порушенням чинного законодавства про оцінку майна. Враховуючи те, що Висновок експерта складено в односторонньому порядку, не був предметом обговорення в судовому засіданні учасниками справи, в такому не дотримано принцип корисності і заміщення, інші суттєві обставини дотримання яких при визначенні матеріальної шкоди є обов`язковим та передбачено вимогами Нацстандарту та Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, стягнення різниці матеріальної шкоди є безпідставним.
Щодо відшкодування моральної шкоди, судом, крім статей Цивільного кодексу, які регулюють зазначене питання, не наведено підстав стягнення такої .
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК).
Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.268 ЦПК ).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,-суд апеляційної інстанції,-
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити.
Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 січня 2020 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) в користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 152,60 грн. ( Одна тисяча сто п`ятдесят дві грн.. 60 коп.).
Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна» ( ЄДРПОУ:20782312, м.Київ вул..Дегтярська,62, індекс 04112) 1 152,60 грн. сплаченого судового збору за подачу апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий        Ю.Р.Мікуш

                Судді:                                        Т.І.Приколота 

Р.В.Савуляк