ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

12 січня 2021 року
м. Харків

справа № 634/38/19
провадження № 22-ц/818/148/21

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:
позивач – заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивача Сахновщинської селищної ради Харківської області ,
відповідач -  ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивача Сахновщинської селищної ради Харківської області до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості з орендної плати за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року, постановлене під головуванням судді Нестеренко О.С. в смт. Сахновщина, Харківської області, -
                                               в с т а н о в и в :
У січні 2019 року заступник керівника Первомайської місцевої  прокуратури Харківської області в інтересах держави  в особі  Сахновщинської селищної ради Харківської області  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості з орендної плати.
Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року позов - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь Сахновщинської селищної ради заборгованості з орендної плати у сумі 346 929 гривень 29 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області, витрати по сплаті судового збору в розмірі 5203 грн. 94 коп. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки хибному розрахунку позивача щодо заборгованості з орендної плати. Зазначає, що розрахунок орендної плати позивача суттєво відрізняється від суми орендної плати, що розраховується за умовами договору. А сам її розмір згідно з домовленостями сторін можливо змінити лише раз на рік, після внесення відповідних змін до договору оренди, що, звісно, починаючи з 2014 року по теперішній час ніхто не робив. Зміна істотних умов договору в односторонньому порядку суперечить пункту 29 даного правочину та чинному законодавству. Також суд першої інстанції не врахував той факт, що відповідно до доказів, а саме: листа Головного управління ДФС у Харківській області №22306/9/20-40-13-04-13 від 12 вересня 2018 року та виписки по рахунках відповідачем на рахунок громади селища Сахновщина за користування спірної земельної ділянки в період 2016-2018 роки була перерахована платня за землю у розмірі 51 441 гривень 36 копійок. У зв`язку з цим вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.
Заступник керівника Первомайської місцевої  прокуратури Харківської області надав відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст.367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по договору оренди землі від 23.12.2013 року не виконує, що призвело до виникнення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 346 929 грн.29 коп..
Такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що 28.11.2013 року між орендодавцем - Сахновщинською селищною радою, та орендарем  ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,5756 га, кадастровий номер 6324855100:00:018:0013, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
На земельній ділянці знаходиться об`єкти нерухомого майна нежитлові будівлі. Орендна плата становить 64467,20 грн. на рік. Договір укладено на 49 років. 
23.12.2013 року згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відбувся перехід права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2013 №4695.
Відповідно до інформації Сахновщинської селищної рад від 23.11.2018 року №803/02-16 та листа Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2018 року №22306/9/20-40-13-04-13, не дотримуючись положень договору оренди землі та вимог законодавства, орендар ОСОБА_1 протягом 2014-2018 років не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Як на підставу позовних вимог, заступник керівника  Первомайської місцевої  прокуратури Харківської  області в  інтересах держави  в особі Сахновщинської селищної ради Харківської області  посилався на те, що свої зобов`язання за договором оренди землі від 28.11.2013 року ОСОБА_1 не виконував, не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою, у зв`язку з цим протягом 2016-2018 років, у нього утворилася заборгованість у розмірі 346 929 грн.29 коп..
Відповідно до вимог п.2 ст.121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках,
Згідно із ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Відповідно до ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно зі статтею 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні.
Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.
Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.
Частиною четвертою статті 2 Закону України «Про плату за землю» передбачено, що за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.
За правилами статті 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Згідно ч. 1, 2 статті 120 ЗК України  у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.
Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником або користувачем земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Право користування такою ділянкою попереднім власником будівель, споруд припиняється.
Відповідно до статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Матеріали справи свідчать про те, що 28.11.2013 року між орендодавцем - Сахновщинською селищною радою, та орендарем  ОСОБА_2 укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,5756 га, кадастровий номер 6324855100:00:018:0013, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Пунктом 13 Договору визначено цільове призначення земельної ділянки - землі комерційного використання.
Згідно п. 4 Договору річна орендна плата становить 64 467,20 грн.
Відповідно до п.7 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі.
Розмір орендної плати, відповідно до п. 5 Договору, індексується відповідно до коефіцієнтів інфляції визначених законодавством.
Договір укладено строком на 49 років (п.6 Договору).
На зазначеній земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлові будівлі, які складаються з адміністративного приміщення (літ.А1) загальною площею 315кв.м., навісів (літ. Б, д, а 1, С), загальною площею 695,9 кв.м., складів (літ. В, Г, Д, Е) загальною площею 887,4 кв.м., сауни (літ. в) загальною площею 52,5 кв.м., льоху (літ. М) загальною площею 9.6 кв.м.. вбиральні (літ. У) загальною площею 5.2 кв.м., металевого вагончика (літ. Ю) загальною площею 28,7 кв.м., ворота №1, №2, огорожа №3, №4, які до 23.12.2013 року належали на праві власності ОСОБА_2 
23.12.2013 року згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відбувся перехід права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна до ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.12.2013 року №4695 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №9385419 від 23.12.2013 року). 
У зв`язку з чим, 23.12.2013 року у ОСОБА_2 припинилось, а у ОСОБА_1 виникло право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,5756 га, кадастровий номер №6324855100:00:018:0013, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
Разом з тим, відповідно до інформації Сахновщинської селищної рад від 23.11.2018 року №803/02-16 та листа Головного управління ДФС у Харківській області від 12.09.2018 року №22306/9/20-40-13-04-13, не дотримуючись положень договору оренди землі та вимог законодавства, орендар ОСОБА_1 протягом 2014-2018 років не здійснював плату за користування вищевказаною земельною ділянкою.
Так, згідно наданого розрахунку заборгованості проведеного Сахновщинською селищною радою за вказаний період У ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка складається, зокрема (з урахуванням коефіцієнтів індексації визначених у листі Держгеокадастру від 11.01.2018 №6-28-0.22-244/2-18):
-за період з 01.01.2014 по 31.12.2014 – 64 467,20*1,249кф = 80 519, 53 грн.;
-за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 – 64 467,20*1,433кф = 92 381, 50 грн.;
-за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 – 64 467,20*1,7898кф = 115 383, 39 грн.;
-за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 – 64 467,20*1,8972кф = 122 307,17 грн.;
-за період з 01.01.2018 по 23.11.2018 – (64 467,20*1,8972кф)/365*326 = 109 238,73 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості за користування земельної ділянкою кадастровий № 6324855100:00:018:0013, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 за період 01.01.2014 року по 23.11.2018 року складає 519 830 грн. 32 коп..
Проте, з урахуванням строків позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України сума позивач просив стягнути заборгованість з ОСОБА_1 перед Сахновщинською селищною радою:
-за 2016 рік - 115 383, 39 гривень;
-за 2017 рік - 122 307,17 гривень;
-за період з 01.01.2018 по 23.11.2018 - 109 238,73 гривень.
Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед Сахновщинською селищною радою з орендної плати за користування земельною ділянкою кадастровий номер 6324855100:00:018:0013 протягом 2016-2018 років складає 346 929, 29 гривень.
Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором оренди землі.
Разом з тим, колегія суддів не погоджується з розміром стягнутої заборгованості.
З розрахунку заборгованості за оренду землі наданого Сахновщинською селищною радою Харківської області убачається, що заборгованості ОСОБА_1 перед Сахновщинською селищною радою складає. 
- за 2016 рік - 115 383, 39 грн.;
- за 2017 рік - 122 307,17 грн.;
- за період з 01.01.2018 по 23.11.2018 - 109 238,73 грн..
Тобто за період з 2016 року по 2018 рік відповідач, як землекористувач земельної ділянки, повинен був сплатити грошові кошти у розмірі орендної плати на загальну суму 346 929, 29 грн.
Матеріали справи містять дані, які свідчать про оплату відповідачем земельного податку за користування спірною земельною ділянкою на загальну суму 51441,36 грн. .(а.с. 13, 15) з яких: 
- за 2016 рік – 16487, 62 грн.;
- за 2017 рік – 17476,87 грн.;
- за 2018 рік – 17476,87 грн..
Сплачені відповідачем суми земельного податку за користування спірною земельною ділянкою за 2016 -2018 роки позивачем не заперечуються.
Тому враховуючи наведене колегія суддів вважає, що стягненню підлягає різниця між несплаченою орендною платою та сплаченою сумою земельного податку, що складає 295 487,93 грн. (346 929,29 грн. - 51441,36 грн.)
Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції. 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Матеріали справи свідчать про те, що позовні вимоги заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивача Сахновщинської селищної ради Харківської області  задоволені частково, а саме на 85,17% (з 346 929,29 грн. на 295 487,93 грн.). При подачі позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5203,94 грн.. З урахуванням частково задоволення позовних вимог з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 4432,19 грн. (85,17% від 5203,94 грн.).
При цьому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково, а саме на 14,83%. За подання апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 7806,00 грн. Тому з Сахновщинської селищної ради Харківської області  на користь  ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1157,61 грн. (14,83% від 7805,91 грн.).
Згідно п.10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Враховуючи викладене, з ОСОБА_1 на користь прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3274,58 грн. (4432,19 грн. - 1157,61 грн.).
Керуючись ст. 367, 369, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити частково.
Рішення Сахновщинського районного суду Харківської області від 23 жовтня 2019 року– змінити.
Позовні вимоги заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі позивача Сахновщинської селищної ради Харківської області до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості з орендної плати – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Сахновщинської селищної ради Харківської області заборгованість з орендної плати в сумі 295 487 (двісті дев`яносто п`ять тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 93 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Прокуратури Харківської області судовий збір у розмірі 3274 (три тисячі двісті сімдесят чотири) грн. 58 коп..
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

  Головуючий:                                                                                 О.В. Маміна

   Судді:                                                           С.С. Кругова

                                                     Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 14.01.2021 року.