ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/3152/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Дурасової Ю.В.,
        суддів:                               Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
        секретар судового засідання Новошицька О.О. 
       за участю: позивача ОСОБА_1 
                 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу   ОСОБА_1           
                на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 280/3152/20 (головуючий суддя Калашник Ю.В.)
      за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 13.05.2020 року до суду з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати відповідача зарахувати в загальний стаж позивача період навчання по спеціальності «Сільхозгосподарське будівництво» за кваліфікацією інженера-будівельника в Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989 з врахуванням періоду військової служби з 13 листопада 1983 року по 13 грудня 1985 року;
- зобов`язати врахувати до стажу, який дає право на пенсію на пільгових на підставі п. «б» ст. 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» стаж роботи: в малому підприємстві «Будівельник» з 02.06.1992 по 31.07.1992 на посаді виконроба; в орендному підприємстві «Запоріжбуд» БУ «Промбуд» в період з 14.02.1994 по 07.04.1997 на посаді майстра; в ТОВ «R-Е.Енергобуд» в період з 17.04.1997 по 06.08.1999 на посаді майстра; в Приватному підприємстві «Інсайдер» в період з 11.10.1999 по 21.03.2001 на посаді майстра; в ТОВ «Буденергомонтаж» в період з 11.09.2001 по 13.07.2006 на посаді виконроба; в ТОВ «Запоріжінвестбуд» в період з 02.08.2006 по 18.12.2006 на посаді виконавця робіт; в ТОВ «Запоріжспецтехбуд 13» в період з 20.12.2006 по 13.11.2007 на посаді виконавця робіт;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу з 11.02.2020 (з дня досягнення 55 років) пенсію на пільгових умовах на підставі п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Позов обґрунтовано тим, що при досягненні 55 років, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування», одночасно надавши документи для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку по Списку № 2. У квітні 2020 року позивач отримав відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з тим, що відповідач не вбачає у позивача право на призначення вказаної пенсії та вважає, що документи, що визначають таке право позивачем надані не були, а також що період навчання з 01.09.1982 по 16.06.1989 не враховані в страховий стаж, оскільки термін навчання згідно диплому ТВ №348813 від 16.06.1989 перевищує тривалість навчального процесу у зв`язку з призивом на військову службу. Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки пільговий стаж позивача становить 13 років 02 місяці 18 днів, передбачений п. б статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах. Так, як згідно Списку № 2, розділу XXIX, п. "б", затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 право пільгового пенсійного забезпечення мають майстри та виконроби, а відтак позивач право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». В трудовій книжці позивача наявні записи (майстер та виконроб), що відповідають спискам № 2 постанови Ради Міністрів №1173 від 22.08.1956 та постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, а відтак інформація про пільговий трудовий стаж підтверджується відомостями трудової книжки позивача. Зауважує, що Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ. Таким чином,  відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах на підставі п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року позов задоволено частково:
- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання у Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989, з урахуванням періоду військової служби з 13.11.1983 по 13.12.1985;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати в страховий стаж ОСОБА_1 період навчання у Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989, з врахуванням періоду військової служби з 13.11.1983 по 13.12.1985.
В іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що відповідач правомірно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, оскільки позивачем не надано уточнюючих довідок про характер виконуваної роботи, доказів щодо віднесення посад, на яких працював ОСОБА_1 до Списків посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а відомості про роботу позивача у період його роботи на відповідних підприємствах, зазначені у його трудовій книжці, не підтверджують факт його роботи повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці та на сам перед віднесення цих посад до Списків посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Однак, позивач не позбавлений права звернутись до відповідача, надавши такі документи. Разом з цим, суд не погодився з твердженням відповідача про те, що період з 01.09.1982 по 16.06.1989 не враховується до страхового стажу позивача з тих підстав, що термін навчання згідно копії диплому НОМЕР_1 від 16.06.1989 перевищує встановлену тривалість навчального процесу у зв`язку з призивом на військову службу, оскільки законодавство про пенсійне забезпечення не містить жодних виключень та посилань на перевищення тривалості навчального процесу як на підставу, яка не дає право на зарахування  періоду навчання  до трудового стажу, відтак дійшов висновку, що період навчання позивача у Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989 підлягає зарахуванню до трудового стажу та повинен враховуватись при призначенні пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач та позивач подали апеляційні скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року  апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі №280/3152/20 повернуто скаржнику.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі. Вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на той факт, що підприємства, на яких працював позивач ліквідовані. На цей час видана уточнююча довідка ліквідатором ТОВ «Буденергомонтаж», яка підтверджує пільговий стаж на вказаному підприємстві за період з 10.09.2001 по 02.12.2001 (23 місяці 23 дні), з 03.12.2001 по 13.07.2006 (4 роки 7 місяців 10 днів), яку ОСОБА_1 і додає до апеляційної скарги. Позивач зауважує, що у зв`язку з розшуком ліквідатора не міг отримати таку довідку раніше. Також зазначає, що на даний час йому видана уточнююча довідка ліквідатором ТОВ «Буденергомонтаж», яку позивач раніше не міг отримати у зв`язку з розшуком ліквідатора. Вказує, що довідка підтверджує пільговий стаж роботи на підприємстві за період з 10.09.01 по 02.12.01 – 2 місяці 23 ді, з 03.12.01 по 13.07.06 – 4 роки 7 місяців 10 днів.
Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову та прийняти нове судове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі. Посилається на те, що право на пенсію за віком на пільгових умовах підтверджується даними трудової книжки. Страховий стаж позивача складає 29 років 11 місяців 13 днів. Однак пункт «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачає, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком працівники за списком № 2 після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах і за результатами атестації робочих місць. Зазначає, що в трудовій книжці відсутні записи щодо віднесення посад, на яких працював позивач до атестації робочих місць, а також не зазначено тривалість робочого дня та знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати. Позивачем не надано уточнюючих довідок про характер виконуваної роботи та виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідних робочих місцях,  тому вважає, що відповідач не мав правових підстав зараховувати вказані позивачем періоди роботи до пільгового стажу. Посилається на статтю 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, згідно якої визначена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників. Також зазначає, що  періоди зазначені позивачем у позові не можливо зарахувати до пільгового стажу роботи, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку по Списку №2, оскільки у трудовій книжці позивача відсутні записи щодо віднесення посад, на яких працював ОСОБА_1 до Списків посад, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах (не зазначено цех або відділ, в якому працював позивач), не вказано чи підлягають посади, на яких працював позивач взагалі атестації робочих місць із зазначенням наказу по підприємству про атестацію робочого місця, відповідно до вимог чинного законодавства, також не зазначено тривалість робочого дня (повний робочий день чи не повний робочий день) та знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати. Оскільки, позивачем не надано уточнюючих довідок про характер виконуваної роботи та виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідних робочих місцях, відповідно до вимог чинного законодавства, у відповідача не має законних підстав для зарахування вищезазначених періодів роботи до пільгового стажу роботи, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку по Списку № 2. Щодо зарахування в страховий стаж періоду проходження військової служби, звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що відповідачем в добровільному порядку враховано в загальний страховий стаж ОСОБА_1 період проходження військової служби з 13.11.1983 по 13.12.1985 відповідно до копії військового квитка НОМЕР_2 від 31.10.1983, що підтверджується копією розрахунку стажу ППВП. Стосовно зарахування в страховий стаж періоду навчання у Володимирському політехнічному інституті відповідач вказав, що відповідно до копії диплому НОМЕР_1 від 16.06.1989 ОСОБА_1 у 1982 був зарахований до Володимирського політехнічного інституту за спеціальністю сільськогосподарське будівництва, а 16.06.1989 відрахований у зв`язку з закінченням. Згідно з копією військового квитка НОМЕР_2 від 31.10.1983 позивача призвано Ленінським районним військовим комісаріатом Володимирської області до військової служби з 13.11.1983 по 13.12.1985. Таким чином, з копії диплому та копії військового квитка вбачається, що позивача призвано до військової служби у період навчання, тому період з 01.09.1982 по 16.06.1989 не враховано до страхового стажу ОСОБА_1 , оскільки термін навчання згідно копії диплому НОМЕР_1 від 16.06.1989 перевищує встановлену тривалість навчального процесу у зв`язку з призивом на військову службу. Для врахування періоду навчання до страхового стажу потребують додаткового уточнення. Також звернув увагу, що про ймовірне порушення свого права позивач дізнався з моменту отримання оскарженого рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії, а саме 27.04.2020, до суду з позовом звернувся 08.05.2020, у той час, просить призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 11 лютого 2020 року, а не з моменту, коли дізнався про ймовірне порушення свого права.
В судове засідання представник відповідача не з`явився про час, дату і місце судового засідання повідомлений належним чином. 
Матеріали справи містять пояснення відповідача від 02.02.2021 року (а.с. 121-123), від 08.02.2021 року (а.с. 134-136) та додаткові пояснення на апеляційну скаргу (а.с. 148), згідно яких представника відповідача зазначає, що позивачем при поданні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 не надано документи про підтвердження пільгового стажу, а саме уточнену довіку а не надано наказ по підприємству про проведення атестації робочих місць, відповідно до вимог  чинного законодавства, тому були відсутні підстави для зарахування періодів роботи до пільгового стажу, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку по Списку №2. Зазначає, що до апеляційної скарги позивачем було надано довідку про підтвердження трудового стажу, що видана ліквідатором ТОВ «Буденергомонтж» від 11.08.2020 року, зазначає, що ця довідка при звернені з заявою від 22.04.2020 року не надавалася, тому управління ПФ ця довідка не досліджувалася. Просить справу розглянути без участі представника, проти апеляційної скарги заперечує, надає копію відмовної пенсійної справи.
В судовому засіданні позивач підтримав вимоги апеляційної скарги, вважає, що має стаж який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком№2, суду пояснив, що записи в трудовій книжці підтверджують його пільговий стаж роботи, також надав до суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків; копію довідки від 32.03.2012 року №27, що видана ТОВ «ДЕМЗ-Інжиніринг». Просить апеляційну скаргу задовольнити. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно записів трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 працював на наступних підприємствах (а.с.21-34): 
- на малому підприємстві «Будівельник» з 02.06.1992 по 31.07.1992 на посаді виконроба;
- на орендному підприємстві «Запоріжбуд» БУ «Промбуд» в період з 14.02.1994 по 07.04.1997 на посаді майстра;
- на ТОВ «R-Е.Енергобуд» в період з 17.04.1997 по 06.08.1999 на посаді майстра; 
- на Приватному підприємстві «Інсайдер» в період з 11.10.1999 по 21.03.2001 на посаді майстра;
- на ТОВ «Буденергомонтаж» в період з 10.09.2001 по 13.07.2006 на посаді виконроба;
- на ТОВ «Запоріжінвестбуд» в період з 02.08.2006 по 18.12 2006 на посаді виконавця робіт;
- на ТОВ «Запоріжспецтехбуд 13» в період з 20.12.2006 по 13.11.2007 на посаді виконавця робіт.
22.04.2020 позивач звернувся ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пільгової пенсії за Списком № 2 (а.с. 60).
Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27 квітня 2020 року №083850005213, згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Закону України “Про пенсійне забезпечення”. 
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Отже, вказана норма передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком може бути призначена для чоловіків в разі наявності не менше 12 років 6 місяців на роботи за списком№2 при наявності у страхового стажу не менше 30 років та досягнення 55-ти річного віку.
Тобто вказані умови повинні бути дотримані особою для набуття права на пенсію за віком на пільгових умовах. 
При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
У жовтні 2017 року Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” доповнено розділом XIV-1  (статті 114, 115) згідно із Законом  № 2148-VIII від 03.10.2017. 
Так, статтею 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначена пенсія за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Зокрема, частиною 1 статті 114 вказаного Закону передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за  списком № 1  та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за  списком № 2  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до  статті 27  та з урахуванням норм  статті 28  цього Закону.
При цьому, пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
- працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
 Отже, вказана норма кореспондується з пунктом «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та передбачає, що на пільгових умовах пенсія за віком для чоловіків може бути призначена в разі наявності не менше 12 років 6 місяців на роботи за списком№2 при наявності страхового стажу не менше 30 років та досягнення 55-ти річного віку.
  При цьому, працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом 1 пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами 1 і 15-23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону:
чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;
жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Аналіз вищенаведеної норми дає підстави для висновку, що чоловікам-працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці 12 років 6 місяців, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.
Матеріалами справи підтверджується, що Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27 квітня 2020 року №083850005213, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії згідно п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 154).
При цьому в Рішенні відповідача від 27 квітня 2020 року №083850005213 зазначено, що згідно наданих документів страховий стаж ОСОБА_1 складає 29 років 11 місяців 13 днів. Документів, що визначають право ОСОБА_1 на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку по Списку №2 не надані. Період трудової діяльності 11.10.1999-21.03.2001 року зараховано по даним персоніфікованого обліку, оскільки проміжок часу між датою звільнення та датою наказу про звільнення перевищує 3 місяці. Період навчання з 01.09.1992-16.06.1989 не враховано, оскільки термін навчання згідно диплому НОМЕР_1 від 16.06.1989 року перевищує тривалість навчального процесу у зв`язку з призивом на військову службу. Зазначені періоди потребують додаткового уточнення. Після надання документів про пільговий стаж та документів про загальний страховий стаж, можливо буде повернутись до розгляду питання призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку (а.с. 59, 154).
Повідомленням ГУ ПФУ в Запорізькій області позивача повідомлено про відмову у призначенні пенсії за віком за Списком № 2 (а.с. 12).
  Так, відповідач зазначає, що позивач має недостатній стаж роботи для призначення пільгової пенсії 29 років 11 місяців 13 днів (замість 30 років), не підтверджений пільговий стаж, тому відсутні підстави для призначення пільгової пенсії за віком.
Натомість позивач вважає, що він має 12 років 6 місяців стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці (а саме 13 років 01 місяць 18 днів); вважає, що його загальний стаж роботи становить 36 років 03 місяці 29 днів, тому просить призначити йому пенсію на пільгових умовах з 55-ти річного віку, оскільки він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , то станом на 11.02.2020 року йому виповнилося 55 років.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову визначив, що відповідач не правомірно не зарахував до загального стажу роботи навчання позивача у вищому навчальному закладі у період з 01.09.1982 по 16.06.1989 рік. При цьому суд першої інстанції взяв до ваги, що період навчання позивача збільшений з 01.09.1982 по 16.06.1989 рік у зв`язку з службою в лавах збройних сил.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції такий висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, оскільки в силу статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в стаж роботи, яка надає право на трудову пенсію, зараховується час навчання у вищих учбових закладах. 
Отже, відповідач неправомірно не зарахував до трудового стажу позивача навчання у вищому учбовому закладі. 
Зарахування до трудового стажу позивача навчання у вищому учбовому закладі, надає підстави для висновку, що визначений відповідачем загальний стаж роботи позивача - 29 років 11 місяців 13 днів – не відповідає дійсності, оскільки такий стаж збільшується на період навчання, та, відповідно, кількість років загального трудового стажу позивача - перевищує необхідний 30-ти річний загальний трудовий стаж, що визначений законом.
При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що відповідач зазначає, що в добровільному порядку зарахував до трудового стажу  позивача службу у Збройних Силах, тому відсутні підстави для повторного врахування цього періоду. Однак, не врахування відповідачем періоду навчання дає підстави для висновку, що загальний трудовий стаж ОСОБА_1 нараховано відповідачем не правильно.
Щодо відсутності/наявності у позивача стажу роботи у шкідливих умовах (12 років 6 місяців) та як наслідок, права на пільгову пенсію, колегія суддів апеляційної інстанції  зазначає наступне.
Матеріалами справи підтверджується, що архівними довідками архівного управління Запорізької міської ради від 14.02.2020 №04-25/1-465, від 14.02.2020, № 04-25/1-466; від 14.02.2020, №04-25/1-468,  від 14.02. 2020 року № 04-25/1-464; від 14.02.2020 № 04-25/1-463, від 14.02.2020 № 04-25/1-467 повідомлено позивача про те, що документи Малого підприємства «Будівельник», Орендного підприємства «Запоріжбуд» БУ «Промбуд», ТОВ «Я.Е.Енергобуд», Приватного підприємстві «Інсайдер», ТОВ «Буденергомонтаж», ТОВ «Запоріжспецтехбуд 13» на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про стаж роботи та заробіток ОСОБА_1 немає можливості (а.с. 37-41, 43).
Також, архівною довідкою архівного управління Запорізької міської ради від 14.02.2020 №04-25/1-462 повідомлено позивача, що документи з кадрових питань (особового складу) (накази з кадрових питань, особові рахунки, відомості про нарахування заробітної плати, особові справи звільнений працівників, табеля обліку робочого часу, атестація робочих місць) ТОВ «Запоріжінвестбуд» втрачені і на зберігання до архівного управління Запорізької міської ради не надходили, тому надати відомості про стаж роботи та заробіток ОСОБА_1 немає можливості (а.с. 42).
Отже вказані архівні довідки не можуть підтвердити наявність у позивача пільгового стажу, водночас, записами трудової книжки, яка є основним документом що підтверджує стаж роботи – підтверджується  робота позивача у шкідливих умовах, що дає право на пільгову пенсію.  
Так, статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Таким чином трудова книжка є основним документом що підтверджує стаж роботи.
І не враховувати зазначену норму відповідач не має правових підстав.
Колегія судів апеляційної інстанції бере до уваги, що матеріали справи не містять будь-яких даних, що записи трудової книжки є підробленими, сфальсифікованими або недійсними, тобто такими, що перешкоджають реалізації права на призначення пенсії.
Також матеріали справи не містять будь-яких даних що відповідачем проведені перевірки, направлені запити для з`ясування спірних питань щодо можливості призначення пенсії позивачу.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підзаконний нормативний акт, на який посилається відповідач (Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 року) не може спростовувати, або замінювати норму, що встановлена законом (ст. 62 ЗУ "Про пенсійне забезпечення").
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка при цьому, довідка підтверджує стаж за відсутності записів в трудовій книжці про роботу працівника та в разі відсутності самої трудової книжки.
 Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять даних, що відповідач звертався до відповідних правоохоронних органів щодо встановлення підробки або неправдивих записів у трудовій книжці позивача.
Також, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано доказів, що позивач працював не повний робочий день. 
           Оскільки будь-яких сумнівів записи у трудовій книжці про роботу позивача з шкідливими і важкими умовами праці - не викликають, то відповідач, при вирішення питання про призначення пенсії позивачу мав користуватися першочергово трудовою книжкою позивача.
Щодо атестації робочих місць, то колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що працівник не несе відповідальність за дії роботодавця в разі не вчинення дій щодо атестації робочих місць, втрати роботодавцем певних документів та ін. 
Такі обставини не можуть стати на заваді реалізації права працівника на пенсійне забезпечення. В даному випадку на відповідача покладається обов`язок не тільки прийняти/перевірити документи, що надаються пенсіонером для призначення пенсії, а й здійснити певні перевірки/звірки для підтвердження або спростування права особи на пенсію. 
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» є виконання нею робіт, що містяться у Списку №2, а також документальне підтвердження несприятливих умов праці за результатами атестації відповідного робочого місця.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що Велика палата Верховного Суду у справі № 520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ.
           Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
           В силу ч. 2 чт. 77 КАС України, на відповідача, покладається доведення правомірності своїх дій/рішень. 
            Отже, відповідач мав надати докази, що позивач працював не повний робочий день або перебував у певний період у відпустках без збереження заробітної плати; саме відповідач мав надати докази, що підприємства, на яких працював позивач не здійснена атестація робочих місць та ін. 
          Натомість будь яких доказів, що позивач працював не повний робочий день матеріали справи не містять. Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх дій/рішень. Водночас, відповідач не був позбавлений права здійснити відповідні перевірки/звірки в ході вирішення питання про призначення пенсії, однак, таких даних матеріали справи не містять.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно із пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Пунктом 4.4 Порядку № 383 встановлено, що якщо атестація була вперше проведена після 21 серпня 1997 року, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21 серпня 1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку. 
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
Натомість, матеріали справи місять трудову книжку в якій зазначено відомості про роботу позивача, а саме відомості про трудовий стаж.
Враховуючи те, що на даний час матеріали справи місять Відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 188-189); копію довідки від 32.03.2012 року №27, що видана ТОВ «ДЕМЗ-Інжиніринг» (а.с. 190); дані з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с. 125 з/с -127); довідку про підтвердження трудового стажу, що видана ліквідатором ТОВ «Буденергомонтж» від 11.08.2020 року (ця довідка при звернені з заявою від 22.04.2020 року не надавалася та управлінням ПФ не досліджувалася) (а.с. 97), колегія суддів апеляційної інстанції, встановивши ці обставини справи, вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2020 року з урахуванням періоду навчання позивача у Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989, долучених до матеріалів справи документів, що підтверджують трудовий стаж позивача та сплату страхових внесків та з урахуванням висновків суду. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині врахування періоду навчання позивача у Володимирському політехнічному інституті з 01.09.1982 по 16.06.1989 (період навчання позивача збільшений з 01.09.1982 по 16.06.1989 рік у зв`язку з службою в лавах Збройних сил). Оскільки відповідач в добровільному порядку зарахував до трудового стажу позивача службу у Збройних Силах, то відсутні підстави для повторного врахування періоду службу у Збройних Силах.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції вбачає необхідність скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вимог щодо призначення пенсії на пільгових умовах за Списом №2, та в цій частині позовні вимоги задовольнити частково, а саме, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 22.04.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, що містяться в цьому рішенні суду.
Доводи апеляційної скарги частково спростовують правове обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його часткового скасування.
Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20 липня 2020 року у справі № 280/3152/20 – скасувати в частині відмови в задоволенні вимог, та в цій частині позовні вимоги задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22.04.2020 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова