Номер провадження: 33/813/338/21
Номер справи місцевого суду: 523/491/21 
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С. 
Доповідач Мандрик В. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Мандрика В.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Феленко В.В.,
захисника – Шерстюка П.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Шерстюка П.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року, відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,
встановив:
зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 гривень за те, що 13.12.2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, адміністратором ОСОБА_1 допущено роботу закладу «Розливне Пиво», що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 86/1, а саме заклад працював та приймав людей після 22 год. 00 хв., чим було порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641«Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», зі змінами внесеними постановою КМУ№1100 від 11.11.2020р., а саме вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою судді районного суду, захисник Шерстюк П.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість постанови, вказує на неповноту судового розгляду та відсутність доказів, які доводять вину ОСОБА_1 . Просить скасувати постанову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП. Крім того, апелянт посилається на те, що будь-яких свідків чи доказів щодо порушення ОСОБА_1 карантинних норм немає. Також зазначає про численні порушення вимог закону, допущених під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Так, у вказаному протоколі неправильно зазначено постанову КМУ №641 від 20.07.2020 року, зі змінами внесеними КМУ №1100 від 2020 року, оскільки станом на 13.12.2020 року вже діяла постанова КМУ №1236 від 09.12.2020 року, згідно якої заклади харчування та інші мали право працювати до 23 години, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час вчинення адміністративного правопорушення 22 година 30 хвилин.
Заслухавши пояснення захисника Шерстюка П.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; вивчивши матеріали адміністративної справи; перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, допитавши ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки постанова суду є необґрунтованою, ухвалена за результатами неповного дослідження доказів, внаслідок чого поза увагою судді залишилися обставини, які мали суттєве значення для правильного вирішення даної справи.
При цьому, апеляційний суд, перевіривши докази, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, приходить до висновку, що суддя районного суду дійшов помилкового висновку про наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОД№029652 від 13.12.2020 року, 13.12.2020р. приблизно о 22 год. 30 хв., адміністратором ОСОБА_1 допущено роботу закладу «Розливне Пиво», що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Сталінграду, 86/1, а саме заклад працював та приймав людей після 22 години, чим, на думку ініціатора складання протоколу про адміністративне правопорушення, було порушено вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641«Про встановлення карантину, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19», зі змінами внесеними постановою КМУ№1100 від 11.11.2020р.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_2 вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення категорично заперечував та пояснив, що на момент складення стосовно останньої протоколу діяла постанова КМУ №1236 від 09.12.2020 року, згідно якої заклади харчування та інші мали право працювати до 23 години, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час вчинення адміністративного правопорушення 22 година 30 хвилин, також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.
Апеляційним судом встановлено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б спростовували доводи апеляційної скарги та підтверджували факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП за обставин, викладених в протоколі. Зокрема, матеріали справи не містять будь-яких доказів, які підтверджують факт скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відсутні свідки цього чи інші докази.
Також, апеляційним судом встановлено, що дійсно згідно КМУ №1236 від 09.12.2020 року заклади харчування та інші заклади мали право працювати станом на час виявленої події та час складання протоколу про адміністративне правопорушення до 23 години, а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначений час вчинення адміністративного правопорушення 22 година 30 хвилин, що спростовує висновки оскаржуваної постанови суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Таким чином, слід констатувати, що суддя районного суду не взяв до уваги, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, а протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно особи є документом, який констатує виявлення адміністративного правопорушення та не може бути єдиним та безперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог глави 19 КУпАП складається в разі вчинення адміністративного правопорушення.
За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладаючи на неї адміністративне стягнення, суддя районного суду не виконав вимоги ст. ст. 245, 251, 252, 278, 280 КУпАП, не дослідив матеріали справи, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги КУпАП, не встановив чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності та дійшов до помилкового висновку про необхідність притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги захисника Шерстюка П.П. про те, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було допущено порушень вимог постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року.
При цьому, апеляційний суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, «В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії…».
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність прийнятого суддею районного суду рішення про визнання ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Відповідно до вимог ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження по справі.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин постанова судді районного суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі, відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 247, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Шерстюка П.П. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 09.02.2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП – скасувати, а провадження по справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду        В.О. Мандрик