Ухвала
Іменем України 
19 січня 2021 року
м. Київ
справа № 644/1709/16-к
провадження № 51-6019ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року та ухвалу  Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року,
встановив:
Ухвалою касаційного суду від 16 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року щодо нього та повернуто його касаційну скаргу на вказані судові рішення, оскільки суд касаційної інстанції за заявою засудженого не знайшов підстав для поновлення зазначеного строку.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на вищевказані судові рішення, в якій він знову просить поновити йому строк на  їх касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
В обґрунтування поважності пропуску зазначеного строку засуджений посилається на свою хворобу та юридичну неграмотність, що завадили йому вчасно звернутися до суду із касаційною скаргою. 
При цьому, як і попереднього разу, жодних доказів на підтвердження своїх доводів засуджений до касаційної скарги не додає. 
Також слід зазначити, що у разі необхідності засуджений для підготовки і написання касаційної скарги міг скористатися послугами захисника, чого не зробив. При цьому за відсутності коштів на оплату послуг захисника засуджений мав можливість звернутись за безоплатною правовою допомогою.
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення йому строку на касаційне оскарження вищезазначених судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається. 
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 
від 22 червня 2016 року та ухвали Апеляційного суду Харківської області 
від 18 липня 2017 року щодо нього. 
Повернути засудженому  ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 22 червня 2016 року та ухвалу  Апеляційного суду Харківської області від 18 липня 2017 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                             ОСОБА_3