УХВАЛА
01 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 160/10295/19
адміністративне провадження № К/9901/2054/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А., розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень та вимоги,
У С Т А Н О В И В:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020, позов задоволено.
14.01.2021 ГУ ДПС подало до Верховного Суду касаційну скаргу на вище зазначені судові рішення, в якій підставою касаційного оскарження зазначило пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає нормі пункту 4 частини другої статті 330 КАС, якою встановлено, що у касаційні скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
ГУ ДПС у касаційній скарзі посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм пункту 1 частини другої статті 6, частини п`ятої статті 8, частини другої статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України у правовідносинах щодо обов`язку сплатити єдиний внесок із заробітної плати, нарахованої (виплаченої) особам, засудженим до позбавлення волі, накази про прийняття на роботу яких були видані на підприємстві Державної  кримінально-виконавчої служби України, на якому зазначені особи були залучені до суспільно - корисної праці (ГУ ДПС посилається на те, що під час перевірки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» було надано реєстр наказів про прийняття на роботу осіб, засуджених до позбавлення волі).
Підстава касаційного оскарження судового рішення, яку особа, що звертається з касаційною скаргою, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС зазначає у касаційній скарзі, повинна відповідати підставам задоволення (або відмови у задоволенні) позову.
Підставою задоволення позову ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№34)» суди першої та апеляційної інстанцій визнали ту обставину, що позивач не був роботодавцем осіб, які відбували покарання у вигляді позбавлення волі у ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» і були направленні адміністрацією колонії на роботу на підприємство відповідно до договорів між колонією та підприємством. Такий висновок суди зробили, в тому числі на підставі оцінки наказу начальника колонії (№34) «Про прийняття на роботу засуджених установи» від 01.11.2016 № 195 із списком засуджених, які виявили бажання бути залученими до суспільно - корисної праці.
Довід ГУ ДПС щодо підстави касаційного оскарження зводиться до оспорювання такого висновку судів попередніх інстанцій з посиланням на те, що суди безпідставно надали перевагу доводам позивача щодо змісту наказів та їх знищення.
Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норм Закону України  «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», частини першої статті 118 (в редакції до внесення змін згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту прав дитини на належне утримання» від 03.07.2018), частини першої статті 122 Кримінально-виконавчого кодексу України, Інструкції про умови праці та заробітну плату засуджених до обмеження волі або позбавлення волі, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 07.03.2013 №396/5, зокрема щодо виправної колонії, як зобов`язаної особи сплачувати єдиний соціальний внесок за засуджених до позбавлення волі, які залучені до суспільно - корисної праці (зокрема в постановах Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 440/1512/19, від 17.03.2020 у справі № 809/710/17, від 03.04.2020 у справі № 580/908/19).
Неправильна оцінка доказів судом може бути підставою касаційного оскарження згідно з нормами пункту 4 частини четвертої статті 328, частини другої статті 353 КАС, однак, таку підставу ГУ ДПС не зазначає.
У зв`язку з цим, наведена ГУ ДПС підстава касаційного оскарження відсутня. 
З урахуванням змін до   глави 2 розділу ІІІ КАС, які набрали чинності з 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої   статті 332 КАС    касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Враховуючи викладене, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить підстави касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020.
Керуючись пунктом 4 частини другої статті 330, пунктом 4 частини п`ять статті 332, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.03.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 повернути.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя	Є.А. Усенко