П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3334/20                                        Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Петричкович А.І.  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
02 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м.Хмельницький)) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просив суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у нарахуванні та виплати ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії за період з 18.11.2017 по 10.08.2018.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі № 822/363/18 виконане головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області своєчасно, в повному обсязі без будь-яких зволікань, а тому відсутні підстави для нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 18.11.2017 по 10.08.2018.

Позивач правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Виходячи з приписів п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року у справі №822/363/18, яке набрало законної сили 05.06.2018 згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду від 05.06.2018, адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому зарахувати до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію по Списку №2 періоди роботи ОСОБА_1 : з 07.07.1983 по 14.12.1983 в БМУ "Цивільжитлобуд", 13.04.1984 року по 28.07.1986 року в Хмельницькому керамзитовому заводі, з 31.07.1986  по 17.05.1999  в Хмельницькому спеціалізованому управлінні №527, з 01.08.2000  по 31.08.2000 , з 01.06.2004  по 30.06.2004, з 03.01.2005  по 30.06.2005  в Хмельницькому орендному підприємстві "Західна котельна", з 01.01.2007  по 31.01.2007 , 01.07.2007  по 30.10.2008 , з 01.11.2008  по 31.08.2009 , з 01.10.2009 по 30.10.2009 в ЗАТ "Хмельницька маслосирбаза". Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "б" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 18.11.2017. 
Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою від 05.06.2020, в якій просив повідомити, зокрема, чи була нарахована компенсація втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії з 18.11.2017 по дату виплати заборгованості (за судовим рішення по справі № 822/363/18).
Листом №2200-0301-8/24583 від 15.06.2020 відповідач повідомив ОСОБА_1 , що підстави для нарахування та виплати компенсації відсутні.
Довідкою відповідача №1194/04-16 від 16.07.2020 підтверджується, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.03.2018 у справі № 822/363/18, яке набрало законної сили 05.06.2018 згідно постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 нараховано кошти в сумі 27638,82 грн за період з 18.11.2017 по 31.08.2018, які перераховані на поточний рахунок в банківській установі АТ КБ Приватбанк в серпні 2018 року з датою виплати 10 число.

Не погоджуючись з такою відповіддю позивач звернулась до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено порушення встановленого строку виплати  пенсії позивачу, а тому у останнього виникло право на отримання компенсації втрати частини доходу (пенсії) за спірний період.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно зі   ст. 19 Конституції України   органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України.
Відповідно до ч.2 ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до ст. 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159).
Пунктом 1 Порядку №159 закріплено, що дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до п.2 Порядку №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
За змістом п.3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Як передбачено п.4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що пенсія є доходом громадянина, яка не носить разового характеру навіть у випадку її присудження за рішенням суду, а основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж відбувся, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 18.11.2014 у справі № 21-518а14, від 11.07.2017 у справі № 21-2003а16, Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 522/5664/17, від 21.06.2018 у справі № 523/1124/17, від 03.07.2018 у справі № 521/940/17, від 05.10.2018 у справі №127/829/17, від 12.02.2019 у справі № 814/1428/18, від 08.08.2019 у справі № 638/19990/16-а.

Доводи апелянта про те, що ним своєчасно виплачено пенсію на виконання рішення суду є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (пенсії), а не виконання рішення суду. Оскільки вказані кошти нараховані в результаті протиправної невиплати належної пенсії, ніж було встановлено, та відновлення прав позивача, вказана сума є доходом в розумінні ст. 2 Закону №2050-ІІІ.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки належні позивачу з 18.11.2017 по 31.07.2018 кошти у розмірі 24708,91 грн на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року по справі №822/363/18 виплачені  лише в серпні 2018 року, то позивач має право на компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

Щодо тверджень апелянта про те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в сумі 1300 грн, оскільки такі витрати не підтверджено банківськими документами, колегія суддів зазначає наступне. 
Аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.
Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, колегія суддів зазначає, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
При цьому, статтею 134 КАС України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 727/4597/19.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що підстав для його скасування немає.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Біла Л.М.