Ухвала
 
22 березня 2021 року
м. Київ
справа № 755/18092/16-к
провадження № 51-662ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого 
ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року 
та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 грудня 2020 року,
встановив:
захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 25 лютого 2021 року касаційну скаргу захисника було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК 
та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції захиснику ОСОБА_4 було зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги, 
а також долучити копії касаційних скарг з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Крім того, звернуто увагу захисника на те, що неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду, захисник ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, перевіривши зміст якої, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 25 лютого 
2021 року недоліки касаційної скарги захисник не усунув.
Зокрема, захисник  ОСОБА_4 у касаційній скарзі знову посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та наводить доводи на обґрунтування цього, втім відповідно до вимог ст. 438 КПК, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, зазначаючи про невідповідність вироку суду першої інстанції вимогам 
положень ч. 2 ст. 370 КПК, захисник не наводить відповідного обґрунтування своїм твердженням у цій частині, а також не вказує яким чином порушення, які міг допустити суд, вплинули на законність та обґрунтованість судового рішення та були б обов`язковою підставою для його скасування.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, відсутність її правового обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Зважаючи на те, що захисник ОСОБА_4 недоліків касаційної скарги не усунув, касаційний суд приходить до висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року 
та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 грудня 2020 рокущодо ОСОБА_5 разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути захиснику ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	    ОСОБА_3 	
Судді: