УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/6336/13-ц Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М. 
Категорія 3 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Миніч Т.І., Микитюк О.Ю.,

за участю секретаря                Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі  цивільну справу №274/6336/13-ц за позовом  ОСОБА_1 до територіальної громади м. Бердичева в особі Бердичівської міської ради Житомирської області, квартирно-експлуатаційного відділу м. Житомира про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю за  апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Вдовиченко Т.М. в м. Бердичеві,
в с т а н о в и в :

       У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, у якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на прохідну кімнату до головного входу S=14 кв.м. та головний вхід до його будинку АДРЕСА_1 .
       Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.        
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що у зв`язку із введенням карантинних заходів та керуючись рекомендаціями передбаченими постановою КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України Covid19», просив суд відкласти розгляд справи з поважних причин, проте суд першої інстанції не взяв до уваги вказані клопотання.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився.
Проте погодитися з таким висновком суду не можна з огляду на наступне.        
Судом встановлено, що у жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності за набувальною давністю на нерухоме майно.
        З матеріалів справи вбачається, що справа неодноразово призначалась до розгляду. Про передостаннє судове засідання 15.04.2020 позивач був повідомлений належним чином. 
   15 квітня 2020 року від ОСОБА_1 на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через запровадження на території України з 12.03.2020 по 24.04.2020 карантину, посилаючись на лист Ради суддів України щодо утримання від відувань судових засідань особами, які є учасниками справ. 
       Протокольною ухвалою суду першої інстанції клопотання позивача задоволено, по справі оголошено перерву до 18.05.2020 року.
Про останнє судове засідання 18.05.2020 року, позивач не був повідомлений належним чином, оскільки доказів про отримання ним судової повістки матеріали справи не містять. 
 Разом з тим, 18 травня 2020 року ОСОБА_1 повторно подав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, через запровадження на території України карантину та відсутністю транспортного сполучення у містах. Своє клопотання обґрунтував листом Ради суддів України щодо утримання від участі в судових засіданнях, особами, які є учасниками справ на період карантину з 16.03.2020 по 03.04.2020 рік. Про останнє судове засідання 18.05.2020 року позивач був повідомлений належним чином. 
       Частиною 5 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
За змістом даної норми, позовна заява залишається без розгляду, якщо позивач повторно не з`явився в судове засідання та не подав заяву про розгляд справи у його відсутності.
Проте, на даний час вказана норма права не може бути застосована судом без врахування постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з наступними змінами, якою на всій території України було установлено карантин з 12 березня 2020 року.
Розділ XII Прикінцевих положень ЦПК України було доповнено п. 3, за яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Отже, судом першої інстанції зазначена вище норма процесуального права була застосована без врахування вказаних спеціальних правових норм щодо запобігання поширенню епідемії в країні, а тому підстави для залишення позовної заяви без розгляду, відсутні.
Виходячи з наведеного, доводи апеляційної скарги щодо залишення позову без розгляду слід визнати обґрунтованими.
Крім того, на час вирішення питання про залишення заяви без розгляду були порушені визначені строки розгляду справи за наявності можливості її розгляду по суті.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина, при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий захист.
      Враховуючи, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права призвело до постановлення помилкової ухвали, суд апеляційної інстанції, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України скасовує таку ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 травня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повний текст постанови складено 12 січня 2021 року.

Головуючий 

Судді