УХВАЛА

01 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/10193/2020
адміністративне провадження № К/9901/6520/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,  -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в  Харківській області щодо відмови позивачу у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з  грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді з 19 лютого 2020 року;
- визнати неправомірним та скасувати рішення відділу з питань перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФ України в Харківській області від 03.06.2020 року №2000-0318-8/29717 про відмову позивачу у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2020 року №01-33/225/2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді апеляційного суду у відставці позивачу  у розмірі 90 відсотків грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19  лютого 2020 року, згідно з довідкою Апеляційного суду Харківської області від 17  березня 2020 року №01-33/225/2020 без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року позов задоволено частково. 
Визнано протиправним і скасовано рішення відділу з питань перерахунків пенсій №13 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФ України в Харківській області від 03 червня 2020 року №2000-0318-8/29717 про відмову позивачу у перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки  Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2020 року №01-33/225/2020.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді апеляційного суду у відставці позивачу у розмірі 90 відсотків грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19  лютого 2020 року, згідно з довідкою Апеляційного суду Харківської області від 17  березня 2020 року  №01-33/225/2020 без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 січня 2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року по справі №520/10193/2020 скасував в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді апеляційного суду у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків грошового утримання (суддівської винагороди) судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19  лютого 2020 року, згідно довідки Апеляційного суду Харківської області від 17  березня 2020 року №01-33/225/2020 без обмеження граничного розміру, з урахуванням фактично виплачених сум.
Прийняв у цій частині нове судове рішення, яким зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі визначеному Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII на підставі довідки Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2020 року №01-33/225/2020 та здійснити виплату з урахуванням фактично виплачених сум.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05  жовтня 2020 року по справі № 520/10193/2020 залишив без змін.
Посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у суді 26 лютого 2021 року, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити рішення суду першої інстанції в силі.
За правилами частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі колегією суддів встановлено таке.
Пункт 8 частини другої  статті 129 Конституції України  серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують положення  статті 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»  і  статті 13    КАС України.
Згідно частини першої  статті 328 КАС України  учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України  обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього  Кодексу  позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 3 частини шостої  статті 12 КАС України  для цілей цього  Кодексу  справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Таким чином, справа в силу пункту 3 частини шостої  статті 12 КАС України  віднесена до справ незначної складності, яку суд першої інстанції розглянув за правилами спрощеного позовного провадження.
Судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього  Кодексу  розглядаються за правилами загального позовного провадження), підлягають касаційному оскарженню у виключних випадках, перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України.
Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише викладені обставини справи, посилання на підстави непогодження з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів. 
На обґрунтування обставин, передбачених у пункті 2 частини п`ятої  статті 328 КАС України, скаржник зазначив відсутність єдності практики апеляційних судів, проте колегія суддів такі обставини не вбачає з поданих матеріалів касаційної скарги.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає справи, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".
Зазначене узгоджується з Рекомендаціями № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 цієї Рекомендації скарги в суд третьої інстанції повинні подаватися в першу чергу у рамках таких справ, які заслуговують третього судового розгляду, наприклад справи, які будуть розвивати право або які будуть сприяти однаковості тлумачення закону. Їх коло може бути також обмежене скаргами по тих справах, які стосуються питань права, які мають значення для всього суспільства в цілому. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування того, чому її справа буде сприяти досягненню таких цілей.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені  статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  257,  328,  333,  359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2021 року у справі за його позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Надіслати заявнику копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                                                               Л.В. Тацій
Суддя                                                                                                                                                                                      С.Г. Стеценко
Суддя                                                                                                                                                                                      Т.Г. Стрелець