П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2804/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Блонський В.К.  
Суддя-доповідач -  Іваненко Т.В.   
11 лютого 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Іваненко Т.В. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Черняк А.В.,
позивача, представників сторін, 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року  (місце ухвалення рішення - м.Хмельницький, повний текст виготовлено 02.10.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо неврахування довідок про заробітну плату ОСОБА_1 №13 від 15 березня 2011 року, виданих ТОВ "Енергопрогрес", при призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок про заробітну плату № 13 від 15 березня 2011 року, виданих ТОВ "Енергопрогрес", починаючи з моменту призначення пенсії, а саме - з 09.02.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд задовольнити її.
Представник позивача та позивач заперечили щодо задоволення апеляційної скарги  та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 09.02.2020 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком, призначену йому відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.
При зверненні позивача до відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком, разом із заявою, позивач надав відповідачу документи, що були необхідні для призначення такої пенсії, серед яких були довідки про заробітну плату № 13 від 15.03.2011, видані позивачу ТОВ "Енергопрогрес", яке розташоване в Російській Федерації.
В листопаді 2019 року позивач звернувся до відповідача з проханням надати роз`яснення щодо врахування заробітної плати за період його роботи в Російській Федерації для обчислення розміру пенсії при її призначенні.
Відповідач у відповідь на заяву позивача, надіслав йому листа № К-1789-ВЕБ/1-02.26-04 від 03.12.2019, яким повідомив останнього про те, що заробітна плата за період його роботи з 01.03.2005  по 02.06.2008, та з 19.08.2008 по 15.03.2011 обчислена в нульовому значенні, оскільки заробітна плата зазначена у довідках № 13 від 15.03.2011, виданих ТОВ "Енергопрогрес" не підтверджена первинними документами.
На запит Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшла відповідь Головного управління Пенсійного фонду Російської Федерації №8 по м.Москві та Московській області № 91/02.12.-07 від 28.01.2020. Відповіддю на адресу відповідача направлено акт документальної перевірки відомостей про заробітну плату позивача в ТОВ "Енергопрогрес" за періоди його роботи, а саме: з 03.2005  року по 05.2008 року, та з 08.2008 року по 03.2011 року.
Відповідач, для обрахування розміру пенсії за віком не врахував заробітну плату позивача згідно довідок ТОВ "Енергопрогрес" №13 від 15.03.2011 на підставі вищевказаного акту перевірки, так як в ньому відсутня інформація про сплату страхових внесків щодо позивача за період його роботи з 03.2005 року по 05.2008 року, та з 08.2008 року по 03.2011 року в ТОВ "Енергопрогрес".
Позивач, не погоджуючись з відмовою відповідача провести перерахунок розміру призначеної пенсії із врахуванням довідок про розмір заробітної плати № 13 від 15.03.2011, виданих позивачу ТОВ "Енергопрогрес", вважає таку бездіяльність протиправною, тому звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
Розцінивши таку  поведінку відповідача як протиправну бездіяльність, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .
Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається в тому числі і із міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.
Відповідно до статей 1, 6  Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць Угоди і членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.
Призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.
Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсії на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-яких із цих країн, а також на території колишнього СРСР за час набуття чинності цієї Угоди.
Обрахування пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.
Згідно із статтею 11 цієї ж Угоди від 13 березня 1992 року передбачено, що необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в установленому порядку на території держав-учасниць СНД і держав, які входили в склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж, починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " наведено правове визначення поняття терміну страхового стажу, а саме: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно із частинами 1, 2 статті 24  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку-на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Отже, обрахування розміру пенсії за віком працівнику який працював на підприємстві іншої держави проводиться за наявності інформації про сплату страхових внесків, у разі якщо внески сплачувалися до Пенсійного фонду України така інформація повинна міститися в системі персоніфікованого обліку, або така інформація повинна міститися у довідках, виданих підприємством іншої держави особі яка претендує на призначення пенсії за віком, у разі якщо облік сплати страхових внесків які сплачуються підприємствами інших держав ведеться компетентними органами таких держав.
Обрахування розміру пенсії при її призначенні проводиться за законодавством держави, на території якої проживають громадяни, що претендують на отримання пенсійного забезпечення.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач врахував довідки про заробітну плату при призначені пенсії позивачу  в нульовому варіанті в зв`язку із тим, що за рішенням відповідача позивач не надав первинних документів. 
Однак, як вірно зауважив суд першої інстанції, які саме первинні документи позивач повинен був надати для позитивного вирішення питання, відповідач у рішенні не вказав, таким чином позбавив позивача можливості дійсно надати певні документи за  їх наявності.
Доводи апеляційної скарги про те, що у спірний період  не було сплачено внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на те, що  в акті документальної перевірки, проведеної посадовою особою Пенсійного фонду РФ відсутні зауваження щодо відсутності сплати страхових внесків із заробітної плати позивача, зазначеної у довідках виданих на його ім`я роботодавцем, а відсутність у таких довідках окремої графи із зазначенням розміру сплачених страхових внесків не може слугувати абсолютною підставою для того, щоб стверджувати, що такі внески взагалі не сплачені.
Крім того у довідках № 13 від 15.03.2011 зазначено, що із вказаних в них сум виплат, проводились відрахування в Федеральний бюджет Пенсійного фонду РФ по ставці 20 відсотків, а страхові внески на обов`язкове пенсійне страхування в Пенсійний фонд  РФ не нараховувались (а.с.14-16).

Стосовно доводів апелянта щодо пропуску позивачем строку звернення до суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивач дізнався про порушення своїх прав отримавши  відповідь пенсійного органу - 04.12.2019. Позовну заяву подав до суду першої інстанції 01.06.2020, тобто в межах строку, встановленого ч.2 ст. 122 КАС України. 
Такі висновки суду ґрунтуються на правовій позицій, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.12.2020 у справі №510/1286/16, у якій, зокрема, зазначено, що в цьому випадку початок перебігу строку звернення до адміністративного суду слід пов`язувати з датою отримання листа-відповіді, листа-роз`яснення від органу ПФУ на запит особи про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку  про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

У відповідності з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  18 лютого 2021 року.

Головуючий	 	 	Іваненко Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.