УХВАЛА

19 січня 2021 року 
м. Київ

справа № 640/23024/19
адміністративне провадження № К/9901/32868/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.

перевірив касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада                2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
В С Т А Н О В И В:
01 грудня 2020 року Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулася із касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від  17 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, Адміністрації Державної прикордонної служби України необхідно було подати касаційну скаргу із зазначенням конкретних підстав для відкриття касаційного провадження згідно з вимогами частини четвертої статті 328 КАС України та відповідним обґрунтуванням таких підстав, і доплатити судовий збір у розмірі 4924,26 грн.
На виконання вимог ухвали, скаржник надав касаційну скаргу у новій редакції та доплатив судовий збір у розмірі  4924,26 грн.
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України (в чинній редакції) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі в обґрунтування підстави для касаційного оскарження відповідач зазначає, що предметом  спору є протиправність звільнення з військової служби, а позивач є службовою особою, яка у значенні Закону «Про запобігання корупції» займала відповідальне становище, суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Як підставу для відкриття касаційного провадження, скаржник посилається на неоднозначність судової практики з розгляду справ даної категорії, оскільки ряд судів відносять зазначену категорію справ до справ незначної складності та розглядають за правилами спрощеного позовного провадження, а інші суди розглядають за правилами загального позовного провадження. 
Вважає, що судами неправильно застосовано пункт 1 частини шостої статті 12 КАС України, і висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних відносинах відсутній.  
Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги про те, що оскільки справу розглянуто судами за правилами спрощеного позовного провадження, суди помилково віднесли її до справ незначної складності, оскільки законодавець надав право суду обирати такий вид розгляду справ відповідно до статті 257 КАС України.
Суд зазначає, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження не свідчить про її незначну складність, а тому питання щодо застосування пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у зв`язку із відсутністю висновку Верховного Суду вирішення не потребує.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції положення пункту 13 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року         № 3551-XII, оскільки відповідач не посилається як на підставу для оскарження судового рішення на пункт 1,3 частини 4 статті 328 КАС України, і не зазначає постанову Верховного Суду, у якій ця норма застосована по іншому, або відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. 
Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на те, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги та не надано до суду касаційну скаргу із зазначенням конкретних підстав касаційного оскарження, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України,  
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада  2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                 О.В. Кашпур
Судді:                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    С.А. Уханенко