ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року	Львів	Справа № 140/8950/20 пров. № А/857/12583/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді –                                   Запотічного І.І.,
суддів –                                                         Бруновської Н.В., Глушка І.В., 
при секретарі судового засідання:             Галаз Ю.А.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на  рішення  Волинського окружного адміністративного суду   від  08 вересня   2020 року (суддя Валюх В.М., ухвалене у м. Луцьку) у справі № 140/8950/20 за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Волинська обласна спілка споживчих товариств про визнання рішення протиправним та зобовязання вчинити дії, - 
                                                   ВСТАНОВИВ:
Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Виконавчого комітету Луцької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Волинська обласна спілка споживчих товариств  про визнання протиправним та скасування рішення від 12.06.2020 №  286-4 “Про демонтаж тимчасової споруди АДРЕСА_1 ”.
Рішенням  Волинського  окружного  адміністративного  суду  від 08 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в якій покликаючись на неповне зясування обставин справи, на порушення  норм матеріального та процесуального права при його прийнятті, просить скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове рішення яким позов задовольнити. 
В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що контейнер, який належить позивачу, розташований на торговельному місці № 803, яке знаходиться на території єдиного майнового комплексу ринок “Центральний”, що належить на праві приватної власності Волинській обласній спілці споживчих товариств. Земельна ділянка на якій розташований ринок має цільове призначення: “для обслуговування ринку Центральний”. Проте суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не застосував до спірних правовідносин “Правила торгівлі на ринках”. Також, суд першої інстанції  взяв до уваги рішення господарського суду Волинської області від 01 листопада 2019 року у справі №903/723/19, яким відмовлено у задоволенні позову Волинської обласної спілки споживчих товариств до Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради від 05 вересня 2019 року № 62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)”. Проте, вказане рішення скасовано постановою Касаційного господарського суду від 26 серпня 2020 року.
Відповідач Виконавчий комітет Луцької міської ради  у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення повністю дослідив усі обставини справи, а відтак оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.    
Третя особа Волинська обласна спілка споживчих товариств будучи повідомленою про час та місце розгляду справи явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, що відповідно до ч.2 ст.313 КАС України  не перешкоджає розгляду справи без її участі.
В судовому засіданні, представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати оскаржуване судове рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні викладеним у відзиві, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.
Протокольною ухвалою суду від 11.01.2021 року строк розгляду справи продовжено на 15 днів.  
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна  скарга не  підлягає до  задоволення з наступних  підстав.
Як вбачається з матеріалів справи,  12.06.2020 Виконавчий комітет Луцької міської ради прийняв рішення за №  286-4 “Про демонтаж тимчасової споруди №  803 на вул.  Замковій”, з якого вбачається, що відповідно до статей 30, 31, 73 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, статей 31, 34 Закону України “Про оренду землі”, статті 16 Закону України “Про благоустрій населених пунктів”, Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, пунктів 9.3, 9.4 Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №  44/2, Виконком вирішив, зокрема, зобов`язати власника негайно після ухвалення даного рішення демонтувати тимчасову споруду №  803, що розташована без відповідних правовстановлюючих та дозвільних документів на АДРЕСА_1 , та відновити благоустрій території (пункт 1), у разі невиконання власником тимчасової споруди пункту 1 цього рішення департаменту муніципальної варти міської ради демонтувати тимчасову споруду в законом встановлений спосіб і метод (пункт 2). 
Не погодившись з вказаним рішенням Виконавчого комітету Луцької міської ради, позивач звернувся в суд з даним позовом.
Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржуване у цій справі рішення відповідача є правомірним, а доводи позивача про відсутність правових підстав для його прийняття та порушення порядку його ухвалення не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Згідно підпункту 7 пункту “а” частини першої статті 30 Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” від 21.05.1997 №  280/97-ВР (далі - Закон №  280/97-ВР) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.
 Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” від 06.09.2005 №  2807-IV (далі - Закон №  2807-IV) благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.
Згідно ч.2  ст. 10 Закону №  2807-IV до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.
Відповідно до пункту 5 ч.1 ст. 16 Закону №  2807-IV передбачено, що на об`єктах благоустрою забороняється: самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо.
Відповідно до ч.1 ст. 34 Закону №  2807-IV Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №  44/2 “Про Правила благоустрою міста Луцька” затверджені Правила благоустрою міста Луцька.
Відповідно до  п. 1 цих Правил, Правила благоустрою міста Луцька (надалі - Правила) установлюють порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою міста Луцька, визначають права та обов`язки учасників правовідносин у сфері благоустрою на території міста. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини і містять загальнообов`язкові норми, щодо порядку здійснення благоустрою, належного утримання та раціонального використання територій міста, організації упорядкування і охорони об`єктів благоустрою міста, за порушення яких настає відповідальність, передбачена законодавством України.
Згідно пункту 9.3.5 Правил передбачено, що малі архітектурні форми та тимчасові споруди, які розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, вважаються самочинно розміщеними малими архітектурними формами, тимчасовими спорудами чи конструкціями, а використання земельної ділянки під ці споруди класифікується, як самовільне зайняття/захоплення землі. Вищезазначені об`єкти підлягають демонтажу за кошти особи, що здійснила встановлення. Якщо особа, що здійснила самовільне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки, демонтаж малих архітектурних форм та тимчасових споруд здійснюється    в порядку, встановленому цими Правилами. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне встановлення малих архітектурних форм та тимчасових споруд, не набуває права власності на них.
Крім цього, пунктом 9.4 вказаних Правил регламентований порядок демонтажу самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, який включає в себе, зокрема, такі положення: демонтаж, перевезення, зберігання самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд та конструкцій, власники яких ухиляються від демонтажу (або власники яких не відомі), відновлення благоустрою на місці самовільного їх встановлення, здійснюється за кошти місцевого бюджету (підпункт 9.4.1); рішення про демонтаж самовільно встановлених малих архітектурних форм, тимчасових споруд чи конструкцій приймається виконавчими органами Луцької міської ради (підпункт 9.4.2).
З врахуванням наведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що  рішення про демонтаж самовільно встановлених тимчасових споруд приймається Виконавчим комітетом Луцької міської ради за наявності таких умов та підстав: тимчасові споруди розміщені (встановлені або збудовані) без відповідної, оформленої в установленому порядку дозвільної документації, з відхиленням від проекту, а відтак вважаються самочинно розміщеними тимчасовими спорудами; використання земельної ділянки під ці споруди класифікується як самовільне зайняття/захоплення землі; особа, що здійснила самовільне встановлення тимчасових споруд, не здійснила демонтаж у визначені приписом строки.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.06.2020 №  286-4,  прийняте на підставі Законів №  280/97-ВР, №  2807-IV та Правил благоустрою міста Луцька, затверджених рішенням Луцької міської ради від 29.07.2009 №  44/2, відносно тимчасової споруди АДРЕСА_1 .
З матеріалів справи вбачається, що 01.01.2019 між Волинською облспоживспілкою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар), було укладено договір оренди №  1244/803/16 торговельного місця №  803, загальною площею 5,30 кв.м., що розташоване на Центральному ринку в м.  Луцьку, яке надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендареві для розміщення об`єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендодавця) для провадження торговельної діяльності,  а 31.12.2019 до вказаного договору укладена додаткова угода № 1.
В подальшому, 05.09.2019 Луцька міська рада прийняла рішення №  62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул.   Глушець, 1 (площею 2,2125 га)”, згідно з пунктами 1-3 якого, як це встановлено у рішенні Господарського суду Волинської області від 01.11.2019 у справі №  903/723/19, вирішила: договір оренди землі, укладений між Луцькою міською радою та Волинською обласною спілкою споживчих товариств, зареєстрований у Державному реєстрі земель від 17.07.2009 за №040907700397, поновлений додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки, зареєстрованою у Державному реєстрі земель від 27.10.2009 за №040907700539, додатковою угодою про поновлення договору оренди землі від 20.08.2015 (право оренди земельної ділянки зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.08.2015, номер запису про інше речове право: 1947530), додатковою угодою №3 про поновлення договору оренди землі від 01.11.2017 (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 10.11.2017) та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.02.2019 справа №903/616/18 (реєстрація змін до іншого речового права на земельну ділянку в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 12.06.2019) вважати припиненим у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено; доручити юридичному департаменту Луцької міської ради (Юрченко Н.М.) подати документи на проведення державної реєстрації припинення іншого речового права (права оренди) на земельну ділянку кадастровим номером 0710100000:11:050:0006 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; контроль за виконанням даного рішення покласти на постійну комісію міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру (Козлюк О.Є.).
Судом першої інстанції вірно зазначено, що рішення Луцької міської ради від 05.06.2019 №  62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул.   Глушець, 1 (площею 2,2125 га)” є чинним, у встановленому законом  порядку (в т. ч. судовому) на момент прийняття оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради   не скасоване.
           Відповідно до ч.1 ст. 31 Закону України “Про оренду землі” від 06.10.1998 №  161-XIV (далі - Закон №  161-XIV) договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Згідно ч.1 ст.34 Закону №  161-XIV у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки договір оренди землі, укладений між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою, для обслуговування ринку “Центральний” припинений рішенням Луцької міської ради від 05.06.2019 №  62/2, а право Волинської облспоживспілки на укладення договорів оренди торговельних місць з фізичними особами-підприємцями (в т. ч. з позивачем) виникало саме з вказаного договору оренди землі, відповідно строк дії таких договорів повинен був відповідати строку дії договору оренди земельної ділянки. 
Таким чином, враховуючи припинення договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний”, Волинська облспоживспілка втратила право на здійснення господарювання на відповідній земельній ділянці, і як наслідок - на укладення договорів оренди торговельних місць, на підставі яких розміщувалися тимчасові споруди (в т. ч. тимчасова споруда позивача, щодо якої прийняте оскаржуване рішення).
Крім цього,  позивачем  та третьою особою не надано правовстановлюючих документів, які, зокрема, підтверджують речові права (власності, оренди тощо) позивача чи третьої особи на земельну ділянку, на якій розташована належна позивачу тимчасова споруда.
Як вірно зазначено судом першої інстанції,  подані третьою особою письмові докази (т.  1, а.  с. 231-266) стосуються укладеного 17.07.2009 між Луцькою міською радою та Волинською облспоживспілкою договору оренди землі, та не можуть бути взяті до уваги  при вирішенні даного спору з огляду на вказане вище рішення Луцької міської ради від 05.06.2019 №  62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)”. 
Крім того,  відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на єдиний майновий комплекс (т.  1, а. с. 227-229) також не можуть бути визнані правовстановлюючими документами, які підтверджують речові права позивача чи третьої особи на земельну ділянку, на якій розташована спірна тимчасова споруда.
Відповідно до п. 1.1 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №  244, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за №  1330/20068 (далі - Порядок №  244), цей Порядок визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.
Пунктом 1.3 Порядку №  244 визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, за правилами пунктів 2.1, 2.2, 2.6, 2.7 Порядку №  244, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди (додаток 1). 
Замовник, який має намір встановити тимчасову споруду, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення тимчасової споруди. Для оформлення паспорта прив`язки замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки тимчасової споруди, до якої додає: схему розміщення тимчасової споруди (додаток 1); ескізи фасадів тимчасової споруди у кольорі М 1:50 (для стаціонарних тимчасових споруд), які виготовляє суб`єкт господарювання, що має ліцензію на виконання проектних робіт, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1); схему благоустрою прилеглої території, складену замовником або суб`єктом підприємницької діяльності, який має відповідну ліцензію, архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, відповідно до Закону України “Про благоустрій населених пунктів України”; технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж. Зазначені документи замовником отримуються самостійно. Паспорт прив`язки тимчасової споруди оформлюється органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
Разом з тим позивач не надав визначених законодавством правовстановлюючих документів на тимчасову споруду, зокрема, паспорт прив`язки тимчасової споруди.
Відповідно пунктів 14.2.1, 14.2.5 Правил благоустрою міста Луцька передбачено, що якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, уповноважена контролююча особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою. У приписі зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала припис, відомості про особу, на яку складений припис, та надаються пропозиції щодо усунення причин та умов, які спричиняють порушення благоустрою території. Припис підписується особою, яка його склала, і особою, на яку він складений. У разі відмови особи отримати підпис в графі “Припис одержав” робиться про це запис. У разі виявлення самовільно встановлених елементів благоустрою, його власнику вноситься припис з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу у триденний строк (т.  1, а. с. 119-120).
Як вірно встановлено судом першої інстанції, суду  було надано припис департаменту муніципальної варти Луцької міської ради від 02.06.2020 , яким пропонувалося усунути в строк до 05.06.2020 порушення у вигляді встановлення тимчасової споруди без відповідних дозвільних документів по вул.  Замкова, контейнер №  803, з відміткою про відмову позивача від підпису, а також фотоматеріали щодо розміщення на тимчасовій споруді вимоги надати правовстановлюючі документи .
З врахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оскільки позивачем не надано правовстановлюючих та дозвільних документів на тимчасову споруду, та доказів правомірного користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, на якій розміщена тимчасова споруда, а позивач в добровільному порядку не здійснив її демонтаж, тому у відповідача були правові підстави для прийняття оскаржуваного рішення.   
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постановою Касаційного господарського суду від 26 серпня 2020 року скасовано рішення господарського суду Волинської області від 01 листопада 2019 року у справі № 903/723/19 про відмову в задоволенні позову Волинської обласної спілки споживчих товариств до Луцької міської ради про визнання недійсним та скасування рішення Луцької міської ради від 05 вересня 2019 року № 62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)” колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з постановою Касаційного господарського суду від 26 серпня 2020 року вищевказану справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, а тому рішення Луцької міської ради від 05 червня 2019 року № 62/2 “Про припинення Волинській облспоживспілці договору оренди землі для обслуговування ринку “Центральний” на вул. Глушець, 1 (площею 2,2125 га)” є чинним, у встановленому законом порядку на момент прийняття оскаржуваного рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради не скасоване.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі доводи, крім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування індивідуальної дії.
З урахуванням встановлених обставин справи колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції, що оскаржуване у цій справі рішення Виконавчого комітету Луцької міської ради від 12.06.2020 №  286-4 “Про демонтаж тимчасової споруди №  803 на вул.  Замковій” є правомірним, а відтак судом підставно відмовлено позивачу в задоволенні позову.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.
Керуючись статтями  308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення,  а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року  у справі № 140/8950/20 - без змін.   
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення  (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. В. Глушко  	
Повне судове рішення складено 18.02.2021