ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року
м. Харків
справа № 953/596/20 
провадження № 22-ц/818/540/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Тичкової О.Ю.,
суддів – Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання – Супрун Я.С.,
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Департамент житлового господарства Харківської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року ухвалене у складі судді Губської Я.В.,
УСТАНОВИВ: 
В січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду позовом, в якому просив визнати за ним право на поліпшення житлових умов в позачерговому порядку; визнати неправомірним рішення, викладене в листі управління обліку та розподілу житлової площі Департаменту житлового господарства Харківської міської ради № 4-4- 27393/0/1-19-6389/0/232-19 від 02.09.2019 року щодо відмови йому у включенні до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла; зобов`язати виконавчий комітет Харківської міської ради взяти ОСОБА_1 на квартирний облік, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов в позачерговому порядку, на підставі ст.ст. 11, 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». 
Позовна заява обґрунтована тим, що він є інвалідом 2-ї групи, група інвалідності пов`язана із захистом Батьківщини. Довідкою № 780 від 17.07.2017 року зазначено, що позивач в період з 12.05.2017 по 17.06.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції с. Екатерінівка. 02.09.2019 року листом № 4-4-27393/0/1-19-6389/0/232-19 управління обліку та розподілу житлової площі ДЖГ ХМР повідомило позивача про відмову у включенні його до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла. Позивач вважає наведене порушенням його прав, він є особою, що потребує поліпшення житлових умов в позачерговому порядку, а рішення відповідача є неправомірним. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1  відмовлено в повному обсязі.
Рішення суду мотивовано тим, що потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче рівня, визначеного Постановою № 5 від 11.01.1985 виконавчого комітету Харківської обласної ради та Президії Обласної ради професійних рад, згідно постанови на квартирний облік приймаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче 5,5 кв. м на одну особу. Вказав, що житловою площею, за нормами міста Харкова, ОСОБА_2 забезпечений, документи, що підтверджують статус ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, позивачем як до виконавчого комітету Харківської міської ради, так і до суду не подано, а згідно інформації реєстру територіальної громади позивач має у власності квартиру та зареєстрований по АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати житловою площею 12,6 кв.м., квартира ізольована, з усіма зручностями та належить ОСОБА_2 , згідно з договором купівлі-продажу від 05.07.2013.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що як особа з інвалідністю внаслідок війни, є потребуючим поліпшення житлових умов в позачерговому порядку в силу норм ст. 34 ЖК УРСР, пп.8 п.13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (надалі - Правил), затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 року. Вважає, що суд першої інстанції допустив невірне тлумачення пп.8 п.13 Правил, оскільки в наведеній нормі мова йде про внутрішньо переміщених осіб з числа учасників бойових дій, а особи з інвалідністю внаслідок війни зазначені окремо.
У відзиві на апеляційну скаргу Департамент житлового господарства Харківської міської ради просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін. Вважає, доводи наведені в апеляційній скарзі необґрунтованими, безпідставними, рішення суду законним та обґрунтованим, постановлене у відповідності до вимог норм матеріального та процесуального права.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , є інвалідом 2-ї групи, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , термін дії – до 01.05.2020 (а.с. 6) та довідкою до акта огляду МСЕК серія 12 ААА № 980129 від 22.05.2019 року, згідно якої група інвалідності пов`язана із захистом Батьківщини (а.с. 7-8).

Відповідно довідки № 780 від 17.07.2017 року, ОСОБА_1 в період з 12.05.2017 по 17.06.2017 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції с. Екатерінівка (а.с. 9). 

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 25.07.2013, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Зінченко Р.П. за р.№ 2455, ОСОБА_1 є власником однокімнатної квартири, загальною площею 24,9 кв.м., житловою площею – 12,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-15).

Відповідно до листа від 07.02.2020 №183/0/233-20 – 855/0/232-20   Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.08.2019 №659 ОСОБА_1 відмовлено у включенні його до списку осіб, які мають право на позачергове одержання житла, у зв`язку з тим, що він за нормами м.Харкова житлом забезпечений (а.с. 27-29).

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин та застосував до них норми матеріального права що їх регулюють. 

Предметом спору є поновлення житлових прав позивача разом з членами його сім`ї з квартирного обліку після його звільнення з військової служби в запас. Тому судова колегія відхиляє доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав застосування до спірних правовідносин вимог ст. ст.233 КЗпП України.

Згідно ст. 19 Конституції України та ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти винятково на підставі, у межах повноважень та способами, передбаченими Конституцією й законами України.

Згідно ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції України органи місцевою самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських належать власні (самоврядні) повноваження щодо обліку громе які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових у розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежитлових приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Статтею 46 Житлового кодексу Української РСР перелічено кате' осіб, яким жиле приміщення надається поза чергою. 

Згідно зі ст. 60 Житлового кодексу Української РСР правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок.

Згідно з п. 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР (далі - Правила), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов.

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:
1)        забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами;
2)        які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР;
3)        які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР;
4)        які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;
5)        які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;
6)        які проживають у гуртожитках;
7)        які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати);
8)        внутрішньо переміщені особи з числа учасників бойових дій відповідно до пунктів 19 і 20 частини першої статті 6 та особи з інвалідністю внаслідок війни, визначені в пунктах 11-14 частини другої статті 7, та члени їх сімей, а також члени сімей загиблих, визначені абзацами четвертим - восьмим, шістнадцятим - двадцять другим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни, які забезпечені жилою площею нижче рівня, визначеного Постановою № 5 від 11.01.1985 виконавчого комітету Харківської обласної ради та Президії Обласної ради професійних рад.

Згідно з зазначеною постановою, на квартирний облік приймаються громадяни, які забезпечені житловою площею нижче 5,5 кв. м на одну особу. Наявність чи відсутність підстав для прийняття на квартирний облік визначається шляхом ділення розміру жилої площі, яку займає відповідна сім`я, на кількість спільно мешкаючих та зареєстрованих членів сім`ї. Якщо отриманий результат буде менш ніж встановлений мінімум, дана родина визнається такою, що потребує поліпшення житлових умов відповідно до пп. 1 п. 13 Правил.

Відповідно до інформації Реєстру територіальної громади міста Харкова, ОСОБА_1 , один, зареєстрований для мешкання у однокімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та документами, які ОСОБА_2 надав до суду, квартира АДРЕСА_2 з однієї кімнати житловою площею 12,6 кв.м. Квартира ізольована, з усіма зручностями та належить ОСОБА_2 , одному, згідно з договором купівлі-продажу від 05.07.2013.

Враховуючи, що житловою площею, за нормами міста Харкова, ОСОБА_2 забезпечений, документи, що підтверджують статус ОСОБА_2 , як внутрішньо переміщеної особи, позивачем як до виконавчого комітету Харківської міської ради, так і до суду не подано, а згідно інформації реєстру територіальної громади позивач має у власності квартиру та зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання неправомірним рішення про відмову у включенні до списку осіб, що мають право на позачергове одержання житла, визнання ОСОБА_1 особою, що потребує поліпшення житлових умов в позачерговому порядку, а також про зобов`язання виконавчого комітету взяти ОСОБА_1 на квартирний облік не підлягають задоволенню, як необґрунтовані та безпідставні, а тому у їх задоволенні відмовляє.
З огляду на вищевикладене судова колегія вважає, що суд повно та всебічно становив обставини у справі та застосував до них норми матеріального права, що їх регулюють. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Київського районного суду м. Харкова від 27 липня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 23 березня 2021 року.

Головуючий                                                                                  О.Ю. Тичкова
Судді                                                                                           С.С. Кругова
                                                                       Н.П. Пилипчук