ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2021 р.	Справа № 520/10393/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., м. Харків, повний текст складено 28.01.20 року по справі № 520/10393/19
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ"  
          до         Державної податкової служби України ,         Головного управління ДПС у Харківській області                 
          про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.01.2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" (надалі також – позивач, ТОВ "МОНОЛІТ СОЮЗ") до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про відмову у реєстрації податкової накладної № 1255365/35659242 від 16.08.2019. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 252 від 19.07.2019. Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 960,50 грн. Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 960,50 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 заяву представника позивача про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, – задоволено частково. 
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 1895,84 грн.
Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МОНОЛІТ СОЮЗ" у розмірі 1895,84 грн.
Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «МОНОЛІТ СОЮЗ» про відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління ДПС у Харківській області наводить норми Кодексу адміністративного судочинства України, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 24.04.2018 у справі № 814/1258/16, та рішення Європейського суду з прав людини.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України).
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-5 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Так, частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд ураховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи. Водночас, дії сторони щодо досудового вирішення спору підлягають врахуванню лише у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, визначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.  Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.18 у справі № 815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.
Як убачається із заяви про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, а також доданих до заяви доказів, позивачем понесені такі витрати:
- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи – 500 грн;
- правовий аналіз наданих клієнтом документів – 1000 грн;
- аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах – 500 грн;
- складання позовної заяви з додатками – 4000 грн;
- направлення позовної заяви з додатками на адресу суду – 250 грн;
- правовий аналіз відзиву на позовну заяву та наданих відповідачем доказів – 500 грн;
- підготовка відповіді на відзив – 1500 грн;
- направлення відповіді на відзив відповідачу та до суду – 250 грн;
- участь у судових засіданнях (орієнтовно 3 засідання) – 1500 грн.
Надані документи, а саме: договір про надання правової допомоги № 16-09/19 від 16.09.2019 та додаток № 1, акт виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 16-09/19 від 21.01.2020, дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
Так, згідно з актом виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги № 16-09/19 від 21.01.2020 вартість 1 години правових послуг адвоката складала 500 грн, загальна вартість послуг - 10000 грн.
Отримані позивачем послуги з надання правої допомоги оплачені позивачем на підставі рахунку - фактури від 21.01.2020 платіжним дорученням № 464 від 21 січня 2020 року у сумі 10000 грн.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходив зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що такі види правової допомоги як: зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи; правовий аналіз наданих клієнтом документів, аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, направлення позовної заяви з додатками на адресу суду, не є окремими послугами та охоплюються послугою зі складання позовної заяви з додатками, а послуги з правового аналізу відзиву на позовну заяву та наданих відповідачем доказів, направлення відповіді на відзив відповідачу та до суду охоплюються послугою з підготовки відповіді на відзив.
Враховуючи предмет спірних правовідносин та наявність значного обсягу судової практики з цього питання, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що витрати, які підлягають відшкодуванню за складання позовної заяви слід зменшити, та співмірною сумою відшкодування є 2000 грн, а враховуючи обсяг та зміст відповіді на відзив, наданої представником позивача, витрати, які підлягають відшкодуванню, за її складання, слід зменшити, та співмірною сумою відшкодування є 1000 грн.
Щодо відшкодування витрат позивача на участь його представника у судових засіданнях, то слід зазначити, що тривалість судових засідань у справі складала: 04.11.2019 – 7 хвилин, 02.12.2019 – 15 хвилин, 26.12.2019 – 4 хвилини, 20.01.2020 – 1 година 09 хвилин, тобто всього представник позивача знаходився у судовому процесі у цій справі 1 годину 35 хвилин.
В той же час, вартість послуги «участь у судових засіданнях» визначено у розмірі 1500 грн, виходячи з того, що представник позивача знаходився у судовому процесі 3 години.
Отже, за участь представника позивача у судових засіданнях має бути відшкодовано 791,67 грн, виходячи з визначеної договором вартості 1 години участі представника у судових засіданнях – 500 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком про те, що заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню, а саме, щодо стягнення з відповідачів 1895,84 грн.
Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.04.2018 у справі № 814/1258/16, та рішеннями Європейського суду з прав людини, на які посилається Головне управління ДПС у Харківській області в апеляційній скарзі.
Керуючись положеннями частини першої статті 308 КАС України, колегія суддів здійснювала перегляд оскаржуваного судового рішення в межах апеляційної скарги відповідача.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.01.2020 року по справі № 520/10393/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  01.02.2021 року