Ухвала
26 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 359/4731/19
провадження № 61-916ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув касаційну скаргу державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання недійсним та скасування наказу про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису підприємства; за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
У травні та липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаними вище позовами.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області 
від 20 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування наказу про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису підприємства відмовлено. Позов ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди задоволено частково.       Скасовано наказ генерального директора державного підприємства (далі - ДП) «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» від 03 червня 2019 року 
№ 11-07/1-1104/п про звільнення начальника відділу контролю якості служби головного технолога ОСОБА_1 з роботи з 03 червня 2019 року 
у зв`язку зі скороченням штату працівників, на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України. Поновлено ОСОБА_1 на роботі 
в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на посаді начальника відділу контролю якості служби головного технолога з 03 червня 2019 року. Стягнуто з ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на користь 
ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 червня 2019 року до 20 серпня 2020 року в розмірі 456 449,52 грн та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення моральної шкоди в більшому розмірі відмовлено. Рішення суду 
в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі звернуто до негайного виконання.
16 січня 2021 року ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року (надійшла до суду 18 січня 
2021 року).
Ухвалою Верховного Суду від 05 лютого 2021 року касаційну скаргу 
ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявникам уточнити касаційну скаргу із зазначенням того, які саме судові рішення оскаржуються заявником з урахуванням положень статті 409 ЦПК України. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
У наданий судом строк ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надіслало уточнену редакцію касаційної скарги, в якій просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року та рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 
2020 року в частині часткового задоволення позову ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Справу в цій частині передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                    в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
На обґрунтування підстав касаційного оскарження рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» посилається на те, що судами застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. Крім того, зазначає, що судами належним чином не досліджено зібрані у справі докази та встановлено обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Також, судом апеляційної інстанції необґрунтовано відхилено клопотання про приєднання, дослідження та надання оцінки доказам щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» подана 
у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Крім того, у касаційній скарзі ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» порушує клопотання про зупинення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що вказаними судовими рішеннями стягнуто на користь ОСОБА_1 466 449,52 грн, яка є значною сумою коштів, однак відповідно до частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду            в касаційному порядку.
Відповідно частини другої статті 445 ЦПК України у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.
Отже, враховуючи, що згідно з пунктами 2, 4 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, тому підстави для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 відсутні.
При цьому, відсутні підстави для зупинення виконанняпостанови Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року, якою залишено без змін рішення суду першої інстанції, оскільки вона не підлягає примусовому виконанню.
Ураховуючи викладене, Верховний Суду дійшов висновку про необхідність зупинення виконаннярішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення його перегляду в касаційному 
порядку, а тому клопотання ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» слід задовольнити частково.
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний 
Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про визнання недійсним та скасування наказу про внесення змін до організаційної структури та штатного розпису підприємства; за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», третя особа - ОСОБА_2 , про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року.
Витребувати з Бориспільського міськрайонного суду Київської області вищевказану цивільну справу (№ 359/4731/19).
Клопотання державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про зупинення виконання судових рішень задовольнити частково.
Зупинити виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2020 року в частині, що не підлягає негайному виконанню, до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 березня 2021 року.
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                         Д. Д. Луспеник
 
                                                                                                              Б.І. Гулько
 
                                                                                                               Г. В. Коломієць