Ухвала
 
09 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа №756/2028/16-ц
 
провадження №61-1019ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Оболонського районного суду                         м. Києва від 12 жовтня 2020 року та постанову Київськогоапеляційного суду від 12 січня 2021 року у справі за позовом  акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2016 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 82271,66 доларів США, що еквівалентно 2 128 367,84 грн .
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням в частині відмови у стягненні заборгованості у розмірі 27 073,42 доларів США, АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою.
Постановою Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року апеляційну скаргу АТ «КБ «ПриватБанк» залишено без задоволення. Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року залишено без змін.
18 січня 2021 року АТ «КБ «ПриватБанк» звернулося із касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 січня 2021 року в указаній вище справі. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Також заявник указує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та не надав їм належної оцінки (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
Витребувати із Оболонського районного суду м. Києва цивільну справу №756/2028/16-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко