Справа № 450/3873/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/60/21                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Лабая А. М., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лабая Андрія Мироновича на постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року, 
в с т а н о в и в:

       постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення в межах ст.44-3 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
Згідно постанови 08 листопада 2020 року о 13 год. 50 хв. в магазині у с.Загір`я Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 здійснювала реалізацію товару без засобів індивідуального захисту, а саме без маски і рукавиць, продукти харчування (печиво, овочі, фрукти) були у відкритому виді, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 10 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 р. "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Лабай А. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування покликається на те, що дана постанова прийнята за неповного з`ясування обставин справи та з порушенням норм чинного законодавства. Зазначає, що твердження, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають дійсності, адже ОСОБА_1 на робочому місці перебувала в засобах індивідуального захисту та в рукавичках, що підтверджується фототаблицею, яка долучена до матеріалів справи, з якої видно, що ОСОБА_1 перебувала у масці, яка закриває ніс та рот, а продукти харчування знаходилися під склом. Вказує, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано, яку саме статтю Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» порушила ОСОБА_1 , крім того, до протоколу не долучено відповідних доказів, які відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення. При цьому, зазначає, що ОСОБА_1 не є адміністрацією магазину, чи фізичною особою підприємцем, а являється тільки продавцем, яка здійснює торгівельну діяльність, тому вона не є суб`єктом вказаного правопорушення. 
Заслухавши доповідь судді, думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника – адвоката Лабая А.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та розглянувши доводи апеляційної скарги, приходжу до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскарженої постанови суду вбачається, що 08 листопада 2020 року о 13 год. 50 хв. в магазині у с.Загір`я Пустомитівського району Львівської області ОСОБА_1 здійснювала реалізацію товару без засобів індивідуального захисту, а саме без маски і рукавиць, продукти харчування (печиво, овочі, фрукти) були у відкритому виді, чим порушила вимоги підпункту 1 пункту 10 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 р. "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.
       Диспозицією ст. 44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
       Натомість, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 21.11.2020, статтю 44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно».
       Згідно з ст. 94 Конституції України Закони стають обов`язковими та набувають законної сили негайно після офіційного прийняття й опублікування тексту закону, якщо інше не передбачено самим законом. При цьому, набуття законом чинності означає, що із цього моменту ним повинні керуватися, виконувати його й дотримуватися всі юридичні та фізичні особи. Загальновизнаним є і те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше. Тому, втрата законом чинності означає, що із цього моменту він не може застосовуватися.
       Закріплений в ч.1 ст. 58 Конституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (ст.15), Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст.7). Таким чином до юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. До того ж актом, який пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення є акт, що виключає з санкції більш суворі стягнення або додаткові стягнення.
       Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
       Закони, що пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
       Так, санкцією ч.2 ст. 44-3 КУпАП передбачено накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
       В той же час, санкцією ч.1 ст. 44-3 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
       Таким чином, ч.2 ст. 44-3 КУпАП, яка набрала чинності з 21 листопада 2020 року, встановлює відповідальність саме за діяння, які викладені у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 та значно пом`якшує відповідальність за перебування у громадських місцях без засобів індивідуального захисту, а тому має зворотну дію в часі.
       Враховуючи те, що акти, які пом`якшують або скасовують адміністративну відповідальність, застосовуються на будь-якій стадії провадження за справами про адміністративні правопорушення, враховуючи положення ст. 8 КУпАП про зворотну дію в часі закону, вважаю, що постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Лабая Андрія Мироновича – задоволити.
Постанову Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 грудня 2020 року стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич