СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р.                                                                    Справа № 922/1251/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Россолов В.В. , суддя  Сіверін В.І. 
за участю секретаря судового засідання  Чумак Д.В.
та за участю представників сторін: 
від позивача  –   не з`явилися; 
від відповідача –  не з`явилися;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" (вх. №1930 Х/1)
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2020, постановлену у складі судді Прохорова С.А.
у справі №922/1251/20
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720
до відповідача Первомайського комунального підприємства "Тепломережі", 64102, Харківська область, м. Первомайський, мікрорайон 1/2, дитячий садок №9, код 31679569  
про стягнення 373122,15 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1251/20 в задоволенні заяви Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" вх. №16718 від 21.07.2020 про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1251/20 про покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, який просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20 та постановити нове судове рішення, яким заяву відповідача про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити, за наслідками розгляду апеляційної скарги здійснити новий розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідач вважає, що часткове задоволення позовних вимог є підставою для розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 
Крім того, апелянт зазначає, що ним також оскаржується рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20, та в разі задоволення апеляційної скарги відповідач матиме право на відшкодування витрат на правову допомогу у більшому розмірі. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1251/20. Встановлено позивачу строк до 23.09.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим скаржнику. Призначено справу до розгляду на 06.10.2020 о 10:30 годині.
У своєму відзиві Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заперечує проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, та зазначає, що відсутні правові підстави для покладення витрат відповідача на правову допомогу на позивача. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.10.2020 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/1251/20 на 13.10.2020 об 11:45 год.
Розпорядженнями керівника апарату суду від 12.10.2020 та 13.10.2020 у зв`язку з відпусткою на дату розгляду справи суддів Тихого П.В. та Хачатрян В.С., які входять до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями.
Відповідно до витягів з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020 та 13.10.2020 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Шутенко І.А. – головуючий суддя, суддя Россолов В.В., суддя                Сіверін В.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 зупинено апеляційне провадження у справі №922/1251/20 за апеляційною скаргою Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 до закінчення зупинення справи №922/1251/20 за апеляційними скаргами Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 та до закінчення перегляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи №903/918/19 та оприлюднення повного тексту постанови. 
26.01.2021 до апеляційного суду від позивача надійшло клопотання про поновлення розгляду справи, в якому просить поновити розгляд справи №922/1251/20.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 поновлено провадження у справі №922/1251/20 за апеляційною скаргою Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2020. Розгляд справи призначено на 02.03.2021 о 12:00 год.
02.03.2021 до апеляційного суду від Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача у зв`язку з участю його представника в цей час у кримінальних процесах.
Представники позивача та відповідача до судового засідання 02.03.2021 не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.
Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" (відповідач) борг у загальній сумі 373122,15 грн, у тому числі: пеня у сумі 247 461,38 грн; три проценти річних у сумі 35354,56 грн.; інфляційні втрати у сумі 90306,21 грн на підставі договору постачання природного газу №2502/1617-ТЕ-32 від 30.09.2016 (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Первомайського комунального підприємства "Тепломережі"  на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - 162779,92 грн, у тому числі: пеня у сумі 37119,15 грн; три проценти річних у сумі 35354,56 грн; інфляційні втрати у сумі 90306,21 грн на підставі договору постачання природного газу №2502/1617-ТЕ-32 від 30.09.2016. В решті позову відмовлено. Судові витрати позивача по сплаті судового збору покладено на відповідача. Стягнуто з Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"  - 5596,83 грн судового збору.
21.07.2020 до суду надійшла заява Первомайського КП "Тепломережі" вх. №16718 від 21.07.2020 про покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 33 000,00 грн.
Разом із вказаною заявою відповідачем надано було надано до суду:
- копію договору про надання правової допомоги №01-1420 від 14.01.2020, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Богомолов та партнери" та Первомайським КП "Тепломережі";
-копію звіту про надані послуги по справі №922/1251/20 до договору про надання правової допомоги №01-1420 від 14.01.2020.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1251/20 в задоволенні заяви Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" вх. №16718 від 21.07.2020 про ухвалення додаткового рішення у справі №922/1251/20 про покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" у рішенні суду першої інстанції від 13.07.2020 у даній справі були визнані обґрунтованими в повному обсязі, а задоволені частково лише у зв`язку з тим, що судом було задоволено клопотання відповідача про зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій. 
Крім того, у рішенні  Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20  судом вирішено питання про розподіл судових витрат, в тому числі й тих, які заявлені відповідачем, й відмовлено останньому в їх покладенні на позивача на підставі ст. 129 ГПК України (а.с. 8 абз. 6 мотивувальної частини рішення суду).
Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, переглянувши справу з урахуванням меж перегляду визначених в ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно зі статтею 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Частиною 4 згаданої статті передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із заяви відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу вбачається, що останній просить покласти витрати на правову допомогу на позивача у повному розмірі, а не пропорційно до задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20 позовні вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" були визнані обґрунтованими в повному обсязі, а задоволені частково лише у зв`язку з тим, що судом було задоволено клопотання відповідача про зменшення нарахованих позивачем штрафних санкцій.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що хоча на результат розгляду заяви про зменшення розміру штрафних санкцій і впливають викладені у ній обґрунтування та надані докази, однак зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а не його обов`язком, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Відповідно до п. 4.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" в якій вказується, що у разі, коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Верховний Суд у своїй постанові у справі №910/143/19 від 16.10.2019 зазначив, що у разі, коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Із зазначеного вбачається, оскільки судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, то відсутні і підстави для покладення витрат відповідача на правову допомогу на позивача. 
З тексту рішення від 13.07.2020 по справі №922/1251/20 вбачається, що судом першої інстанції вирішено питання про розподіл судових витрат, в тому числі й тих, які заявлені відповідачем, й відмовлено останньому в їх покладенні на позивача на підставі ст. 129 ГПК України, що в свою чергу виключає повторний розгляд зазначеного питання.  
Крім того колегія суддів зазначає, що за приписами п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.126 ГПК України).
Відповідно до абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 статті 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як встановлено судом, у відзиві на позовну заяву Первомайським КП "Тепломережі" заявлено клопотання про стягнення судових витрат, докази їх понесення будуть надані у строк 5 днів після винесення судового рішення. Також у відзиві представником відповідача адвокатом Богомоловим О.О. зазначено, що вартість години роботи адвоката складає 2000 гривень, орієнтовна кількість часу, яка буде витрачена на надання правової допомоги в суді першої інстанції – 20 годин. 
В якості доказу наявності повноважень у адвоката Богомолова О.О. на представництво інтересів відповідача до відзива додано копію довіреності від 21.09.2019 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1434 від 11.04.2007. 
В подальшому до Господарського суду Харківської області від Первомайського КП "Тепломережі" надійшли заперечення від 21.05.2020, які також підписані адвокатом Богомоловим О.О.
За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (відповідно до висновку викладеного у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
Верховний Суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують здійснення таких витрат учасником справи (постанови КГС ВС від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.02.2019 у справі №906/194/18).
Отже, на підтвердження здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, докази здійснення таких витрат, як уже сплачених стороною, так і тих, що тільки мають бути сплачені.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У постанові Верховного Суду від 18.04.2018 у справі №810/4749/15 висловлено позицію, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
На підтвердження надання правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №520/9408/18.
Судом встановлено, що відповідно до п. 2.3 Договору про надання правової допомоги №01-1420 від 14.01.2020  за надання правової допомоги клієнт оплачує суму, яка узгоджується сторонами в актах про надання правової допомоги.
За результатом надання виконавцем правової допомоги (послуг) складаються акти, які підписуються сторонами або їх уповноваженими представниками. В актах вказується обсяг наданої виконавцем правової допомоги  і її вартість. Остаточна ціна договору складається з загальної суми, зазначено в актах, підписаних за час дії цього договору (п. 2.4. Договору).
Згідно з п 2.5. Договору Акти про надання правової допомоги, передбачені п. 2.3. Договору сторони підписують щомісячно, як правило наприкінці календарного місяця. Акти про надання правової допомоги, передбаченої п. 2.4. Договору, сторони підписують в залежності від обсягу фактично наданих послуг. 
Клієнт має право в будь-який час дії договору отримати звіт про обсяг наданої правової допомоги. Такий звіт складається на письмову вимогу клієнта протягом 2х робочих днів. 
Отже, відповідно до умов зазначеного договору доказом надання правової допомоги адвокатом клієнту є саме акти надання правової допомоги, в яких зазначаються обсяг наданої виконавцем правової допомоги та її вартість.
Однак відповідачем до матеріалів справи не надано жодного акту надання правової допомоги.
Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до звіту про надання правової допомоги по справі №922/1251/20 (перша інстанція) до договору про надання правової допомоги №01-11420 від 14.01.2020 вартість послуг за годину визначено у розмірі 1500 грн, в той час як у відзиві, зазначаючи про орієнтовний розмір судових витрат представником відповідача вказано, що вартість однієї години роботи адвоката становить 2000 грн. При цьому відповідачем не обґрунтовано з яких причин змінилася вартість однієї години адвоката. 
Також до звіту про надання правової допомоги по справі №922/1251/20 (перша інстанція) до договору про надання правової допомоги №01-11420 від 14.01.2020 адвокатом включено до переліку такі послуги, які не стосуються саме правової допомоги, не потребуються професійних знань, кваліфікації та досвіду роботи у сфері юриспруденції, а саме: відправлення відзиву позивачу та до суду (поштою),  відправлення заперечень позивачу та до суду (поштою). 
Крім того, адвокатом під час здійснення розрахунку вартості наданих послуг у зазначеному вище звіті вказано: прибуття та участь у судових засіданнях – 3,  в той час коли матеріалами справи підтверджено участь представника відповідача у двох судових засіданнях – 17.06.2020 (34 хв.), 13.07.2020 (23 хв.).
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви відповідача про покладення витрат на правову допомогу на позивача.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Харківської області про відмову в ухваленні додаткового рішення.
Крім того, колегія суддів зазначає, що постановою Східного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 апеляційні скарги Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" та Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20  залишено без змін.
Отже, у апеляційного суду за результатами перегляду в апеляційному порядку рішення Господарського суду Харківської області від 13.07.2020 у справі №922/1251/20 відсутні правові підстави для перерозподілу витрат на правову допомогу відповідача. 
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1251/20 підлягає залишенню без змін.
З огляду на те, що апеляційна скарга залишається без задоволення, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за її подання покладається судом на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.07.2020 у справі №922/1251/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.03.2021.

Головуючий суддя                                                                    І.А. Шутенко

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           В.І. Сіверін