ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1830/19  Номер провадження 22-ц/814/679/21	Головуючий у 1-й інстанції Куцин В. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І. 
Суддів : Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.
Розглянула в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, в складі судді Куцин В.М., від 24 грудня 2020 року, дата виготовлення повного тексту рішення 02 січня 2021 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до  ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, що перебувають в спільній частковій власності,

В С Т А Н О В И Л А : 

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння та земельної ділянки, що перебувають в спільній частковій власності, в якому просила поділити житловий будинок і земельну ділянку, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та в цілому складається з житлового будинку А-1 загальною площею 63,9 кв.м, житловою площею 45.6 кв.м, погребу з шийкою Г, літньою кухнею Б, гаражу Д, убиральні И, споруд 1-2 на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0633 га, кадастровий номер 53109 00000:50:0004:0063 на 2 частини. Виділили їй у житловому будинку: кімнату 1-3 площею 15 кв. м., кімнату 1-4 площею 8,7 кв.м., гараж « Д», 1/2 частину газопроводу, 1/2 частину воріт з хвірткою, як показано на плані червоним кольором. Виділити їй земельну ділянку площею 271 кв.м., як показано на плані червоним кольором.
В спільному користуванні залишити земельну ділянку площею 92 кв.м. як показано на плані жовтим кольором.
Іншу частину будинку і земельної ділянки залишити у власності ОСОБА_1 , як показано на плані синім кольором.
Стягнути з відповідача на її користь 31406 грн. за різницю в долях в житловому будинку та понесені судові витрати.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що разом з відповідачем є співвласниками спірного житлового будинку та земельної ділянки в рівних частках по Ѕ. Між ними не існує згоди щодо вирішення питання про добудови, перебудови будинку, їх подальшого узаконення, а також постійно вникають суперечки в частині користування земельною ділянкою. 
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю.

Поділено житловий будинок, господарські споруди та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової будівельно - технічної та земельно-технічної експертизи №7 від 20.08.2020 року.
ОСОБА_2 виділено на 1/2 (одну другу) частину в натурі нерухоме майно, що належить на праві спільної часткової власності у будинковолодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в житловому будинку А-1 загальною площею 64,3 кв. м.: кімнату житлову 1-3 площею 15 кв.м., кімнату житлову1- 4 площею 8.7 кв. м., та надвірні споруди: гараж «Д»,1/2 частину газопроводу №3, Ѕ частину воріт та хвіртки №6, що показано в додатку №1 висновку експертизи червоним кольором, та частину земельної ділянки кадастровий номер 5310900000:50:004:0063, загальною площею 0,0633 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд , площею 271 кв.м. що показано в додатку №2 висновку експертизи червоним кольором.
Іншу частину будинку і земельної ділянки залишено у власності ОСОБА_1 , що показано в додатках №1, 2 висновку експертизи синім кольором.
Залишено в спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 частину земельної ділянки, кадастровий номер 5310900000:50:004:0063, загальною площею 0,0633 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 92 кв. м., що показано в додатку №2 висновку експертизи жовтим кольором.
Зобов`язано ОСОБА_2 :
закласти дверний отвір із кімнати 1-2 площею 13,0 кв.м. в кімнату 1-3 площею 15,0 кв.м;
кімнату 1-4 площею 8,7 кв.м. переобладнати під кухню;
побудувати вхідний тамбур і санвузол площею за внутрішнім обміром не менше 3,8 кв. м.;
улаштувати дверний проріз у віконному отворі в кімнаті 1-4 площею 8,7 кв.м, що передбачається використовувати як кухню;
в кімнаті 1-4 улаштувати вікно з кватиркою (фрамугою), витяжний вентиляційний канал;
облаштувати виділену частину водопостачанням та каналізацією.
Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 провести реконструкцію системи газопостачання та електропостачання з встановленням лічильників в межах виділених частин, залишивши підземну частину мережі в спільному користуванні.
Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на будинковолодіння та земельну ділянку, кадастровий номер 5310900000:50:004:0063, загальною площею 0,0633 га., для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 ,.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості відхилення від ідеальної частини в сумі 31406 (тридцять одна тисяча чотириста шість) гривень 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2600 грн. витрат за проведення експертизи.

Задоволення позовних вимог вмотивовано наявністю підстав для поділу будинку та земельної ділянки між його співвласниками, відсутністю фактичних заперечень щодо необхідності в здійсненні такого поділу зі сторони відповідача, відповідністю висновків проведених експертиз вимогам про виділ в натурі частки майна, що є у спільній частковій власності.
Не погодившись з вказаним рішенням в частині стягнення грошових коштів, як компенсації вартості відхилення від ідеальної частини та судових витрат на проведення експертизи, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в цих частинах скасувати. 
Зокрема вказує, що він несе значні витрати по благоустрою та догляду за всім будинком, сплачує комунальні послуги, а тому не повинен як співвласник відшкодовувати різницю вартості відхилення від ідеальної частини.
Окрім того, він є інвалідом ІІ групи, витрачає великі кошти на лікування, а отже стягнуті суми є завеликими для нього.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки відповідач отримав більшу частку майна, а отже має відшкодувати різницю.

Рішення суду в частині позовних вимог про поділ житлового будинку та земельної ділянки та зобов`язання сторін здійснити відповідні реконструкції сторонами не оскаржується, а тому в апеляційного суду відсутні підстави для перегляду рішення в цих частинах.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, на підставі норм права, що регулюють спірні правовідносини, зокрема ст.ст. 356, 358 ЦК України, враховуючи висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, відсутність заперечень відповідача з приводу необхідності в поділу будинку між його співвласниками, визнав позовні вимоги обґрунтованими та здійснив поділ нерухомого майна у відповідності до запропонованого експертом варіанту. 
Врахувавши, що згідно висновку експертизи при поділі будинку одному співвласнику - ОСОБА_2 виділяється приміщень і будівель на суму 90694 грн., що менше на 31406 грн. від ідеальної частки (122100 грн.), а іншому співвласнику - ОСОБА_1 на суму 153506 грн., що більше ідеальної частки на 31406 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з власника більшої частки приміщень компенсації на користь іншої сторони.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду. 
Як вбачається з матеріалів справи під час розгляду останньої в суді першої інстанції, представником позивача було заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, яке ухвалою суду від 21.01.2020 року було задоволено.
Згідно висновку експерта №7 від 2008.2020 року, експертом запропоновано варіанти розподілу будинку, господарських будівель та споруд. 
Відповідно до запропонованого варіанту поділу, частки співвласників будуть мати вигляд: частка першого співвласника - 37/100, частка другого співвласника - 62/100.
Експертом було зазначено, що оціночна вартість будівель, споруд і приміщень становить 244200 грн., тобто в разі поділу будинку ідеальна частка в оціночній вартості становить 122100 грн.
В зв`язку з вказаним поділом часток співвласнику №1 виділяється приміщень і будівель на суму 90694 грн., що менше на 31406 грн., а співвласнику №2 виділяється приміщень і будівель на суму 153506 грн., що більше на 31406 грн. від ідеальної частки.
Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
З огляду на нерівність часток та виділення відповідачу будівель та приміщень більше ніж позивачу на 31406 грн., місцевий суд обґрунтовано стягнув вказані кошти з власника більшої частки - ОСОБА_1 .
Доводи апелянта щодо необхідності йому самому утримувати будинок і нести значні витратим на оплату комунальних послуг, не спростовують висновків суду щодо наявності правових підстав для стягнення з нього грошової компенсації як з власника, якому при рівності часток співвласників виділено більшу частину в домоволодінні. 
Само по собі твердження відповідача про несення особисто ним тягаря по утриманню спірного майна не виключає необхідності відшкодувати іншому співвласнику грошову компенсацію внаслідок отримання ним більшої частки в домоволодінні, а є окремою підставою для захисту ним свого права шляхом пред`явлення до іншого співвласника відповідного позову про компенсацію понесених на утримання спільного майна витрат. 
Також безпідставними є посилання апелянта на скасування судового рішення в частині покладення на нього судових витрат за проведення по справі судової експертизи.
За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з проведенням експертизи;
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В даному випадку має місце задоволення позовних вимог в повному обсязі, а відтак понесені по справі судові витрати покладаються на відповідача. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи.
Пунктом 9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. 
Тобто норми вказаної статті звільняють від сплати осіб з інвалідністю I та II груп лише судового збору, але аж ніяк не звільняють від понесення витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться і витрати за проведення експертизи.
За вказаних обставин, судом першої інстанції було вірно вирішено питання розподілу судових витрат, а відтак підстав для скасування судового рішення в оскаржуваній відповідачем частині, колегія суддів не вбачає. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 382, 383, 384 ЦПК України колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 11 березня 2021року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.