ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/3851/13	Головуючий у 1-й інстанції Сливка Л.М. 	
Провадження № 22-ц/817/361/21 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 304010000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року         м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі: 

головуючого - Хома М.В. 
суддів -  Парандюк Т. С., Шевчук Г. М., 
секретар с/з - Сович Н.А. 
                                       з участю ОСОБА_1 та її представника —                                                 адвоката Кукурудзи А.Є.,
                                       представника ОСОБА_2 - адвоката                                                         Островської Л.Н.,представника ОСОБА_3 -                                         адвоката Гриб О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2021 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 липня 2019 року за нововиявленими обставинами, повний текст якої складено 11 січня 2021 року, постановлену суддею Сливкою Л.М. у цивільній справі №607/3851/13-ц         за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи — ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 про встановлення нікчемності правочинів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , треті особи — ОСОБА_13 , ОСОБА_1 , ОСОБА_14 про встановлення нікчемності правочинів - відмовлено. 
9 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 липня 2019 року.
В заяві ОСОБА_1 зсилається на наявність істотної для справи обставини, яка не була встановлена судом і не могла бути їй відома на час розгляду справи (п.1 ч.2 ст. 425 ЦПК України), а саме: у червні 2020 року з відповіді Управління Держархбудінспекції у Тернопільській області від 04.06.2020 року на повторний адвокатський запит адвоката Мельника О.І. ОСОБА_1 дізналась про те, що після завершення будівельних робіт з реконструкції багатоквартирного будинку (об`єкту) шляхом надбудови мансардного поверху необхідне прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту в цілому, тобто багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Така необхідність встановлена нормами чинного законодавства, а саме п.10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об”єктів, затв. Постановою КМУ від 13.04.2011 року №461, ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність”, ст. 26 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”. Станом на 04 червня 2020 року житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 після реконструкції надбудови до експлуатації не уведений. 
Оскільки при вирішенні справи по суті досліджувались лише обставини щодо введення до експлуатації мансардного поверху, а не будинку в цілому після проведеної реконструкції шляхом надбудови мансардного поверху, тому наведені обставини вважає нововиявленими.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 липня 2019 року відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами задовольнити. Ухвала суду не є мотивованою і не грунтується на вимогах закону, порушує її право на справедливий суд, закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що є необгрунтованим висновок суду про те, що зазначена нею обставина не є нововиявленою. Заявниці не зрозуміло, якими критеріями керувався суд, визнаючи наведені нею обставини такими, що не є нововиявленими. Суд зіслався на ст.421 ЦПК України, яка не регулює питання щодо новояивлених обставин.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника — адвоката Кукурудзи А.Є., які доводи апеляційної скарги підтримали, представника ОСОБА_2 - адвоката         Островської Л.Н., представника ОСОБА_3 - адвоката Гриб О.В., які заперечили проти задоволення заяви ОСОБА_1 та вважають, що зазначені нею обставини не є нововиявленими, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що вказані ОСОБА_1 обставини не є нововиявленими. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов”язки осіб, які беруть участь у справі.
Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.
Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Дана цивільна справа розглядалась судами усіх інстанцій з лютого 2013 року, ОСОБА_1 неодноразово наголошувала на необхідності з”ясування обставин щодо того, коли і ким введено в експлуатацію об”єкт нерухомого майна — мансардний поверх житлового будинку АДРЕСА_1 (наприклад, у відповіді на відзив ОСОБА_2 , т.4, а.с. 147, в апеляційній скарзі на судове рішення від 02.07.2019 року, т.6, а.с.5, та інші), суд надавав оцінку такому аргументу. 
Зазначена ОСОБА_1 у заяві про перегляд рішення суду обставина — необхідність введення в експлуатацію будинку в цілому (а не окремо мансардного поверху), після проведення його реконструкції шляхом надбудови мансардного поверху, не може вважатися нововиявленою з таких підстав:
-обставини щодо реконструкції будинку шляхом проведення надбудови мансарди були предметом розгляду у суді, у ОСОБА_1 не було перешкод наголосити на аспекті щодо введення в експлуатацію будинку в цілому після проведення надбудови мансардного поверху;
- обставина, яку ОСОБА_1 вважає нововиявленою, не може вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні від 02.07.2019 року, так як не спростовує фактів, що покладені в основу судового рішення і відсутні підстави вважати, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим;
- відсутні підстави вважати, що до ухвалення судом рішення по суті справи ОСОБА_1 не могла знати про обставини щодо введення в експлуатацію будинку в цілому після проведення реконструкції, так як судом не встановлено причин, які перешкоджали ОСОБА_1 з”ясувати дане питання в Держархбудінспекції в Тернопільській області, чи в інший спосіб, до вирішення справи по суті. 
Доводи апеляційної скарги про те, що заявниці не могло бути відомо про те, що ОСОБА_7 , зареєструвавши за собою право власності на мансардний поверх, попередньо не ввів в експлуатацію житловий будинок в цілому, оскільки цілком очевидним є та обставина, що реєстрація права власності на надбудований поверх в багатоквартирному житловому будинку є неможливою без попереднього введення в експлуатацію реконструйованого житлового багатоквартирного будинку в цілому, колегія суддів оцінює критично, оскільки наведені ОСОБА_1 аргументи зводяться лише до того, що вона вважала ( у неї не було сумніву), що після проведення надбудови мансарди будинок в цілому введено в експлуатацію, однак наведене не свідчить про те, що вона не могла дізнатися про зазначену обставину.
При цьому суд також враховує, що ОСОБА_1 тривалий час ( з 2007 по 2015 р.р.) займала посаду голови ОСББ “Острозького, 70”, чого не заперечила у суді апеляційної інстанції, а тому у силу своїх повноважень мала доступ до всієї документації на будинок АДРЕСА_1 та могла знати, введений будинок в експлуатацію після проведення надбудови мансарди, чи ні. 
Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду першої інстанції є немотивованою і не грунтується на вимогах закону, порушує її право на справедливий суд, їй не зрозуміло, якими критеріями керувався суд, визнаючи наведені нею обставини такими, що не є нововиявленими, колегія суддів вважає безпідставними, так як із змісту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд детально описав критерії, за якими обставини можуть бути віднесені до нововиявлених, при визначенні цих критеріїв суд зазначив посилання на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 “Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв”язку з нововиявленими обставинами”, а також на рішення Європейського суду з прав людини у справах PONOMARYOV v. UKRAINE, №3236/03 від 3 квітня 2008 року, PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01 від 18 листопада 2004 року, та прийшов до обгрунтованого висновку, що наведена ОСОБА_1 обставина таким критеріям не відповідає, тобто не може вважатися нововиявленою.
Щодо посилання суду на ст. 421 ЦПК України слід зазначити, що суд вказав ст.421 ЦПК України лише 1 раз — в останньому абзаці аркуша 8 ухвали, така вказівка є опискою, так як із змісту мотивувальної частини вбачається, що суд неодноразово посилався на ст. 423 ЦПК України.
З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384, 423 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 5 січня 2021 року — залишити бе змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови буде складено до 1 квітня 2021 року.

Головуюча

Судді