ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 лютого 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/10094/20
Головуючий у першій інстанції – Логвіна Т. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/156/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Бечка Є.М.,
суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
дата та місце складання повного тексту: 06 листопада 2020 року, м.Чернігів,

                                      В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В. 04 травня 2020 року під №839, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвест Хаус» грошових коштів за кредитним договором від 04 грудня 2015 року у сумі 60122 грн 76 коп.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 06 листопада 2020 року цивільну справу №750/10094/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі передано за підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду м. Києва.
Передаючи справу на розгляд іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що заява подана з порушенням вимог ч.12 ст. 28 ЦПК України, враховуючи, що виконання виконавчого напису нотаріуса здійснюється за виконавчим округом м. Києва, а тому розгляд вказаної справи належить до територіальної підступності м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направити справу для продовження розгляду до Деснянського районного суду м.Чернігова.
Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що місцем виконання оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є м.Чернігів, оскільки він, як боржник зареєстрований в АДРЕСА_1 , а відтак в силу вимог ч.12 ст.28 ЦПК України дана справа підсудна Деснянський районний суд м.Чернігова. Зазначає, що відрахування із нього пенсії відбувається безпосередньо Пенсійним фондом України за його місцем реєстрації, тобто місце виконання виконавчого напису є місце реєстрації ОСОБА_1 . 

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст.353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним вимогам не відповідає ухвала суду першої інстанції. 

Відповідно до п.5 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.
Згідно з ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Статтею 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Тобто, загальне правило територіальної підсудності щодо пред`явлення позову за місцезнаходженням відповідача застосовується лише у випадку, коли інші правила підсудності не встановлені положеннями Цивільного процесуального кодексу України.
Статтею 28 ЦПК України встановлена підсудність справ за вибором позивача.
Так, ч.12 цієї статті передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) – це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Апеляційний суд вважає, що право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Визначення змісту категорії місця виконання рішення наведене у статті 24 Закону України «Про виконавче провадження».
За правилами частин першої та другої наведеної статті виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Виходячи зі змісту статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання судового рішення є місце провадження виконавчих дій з його примусового виконання. Такі виконавчі дії провадяться за місцем проживання боржника, місцем його перебування, роботи або за місцем знаходженням його майна.
Отже, місце виконання рішення та місце прийняття до виконання виконавчих документів уповноваженим виконавцем можуть не співпадати та є відмінними правовими категоріями.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі №263/14171/19.
Апеляційним судом встановлено, що місце роботи боржника (позивача по справі) є ТОВ «СОРЕК», яке зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що за територіальною підсудністю відноситься до Новозаводського районного суду м.Чернігова, що підтверджується постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 травня 2020 року ВП №62100952.
Тобто, за обставинами цієї справи місцем виконання виконавчого напису нотаріуса є не місцезнаходження приватного виконавця чи відповідача, а місце  де здійснюється виконання, а саме, місце роботи боржника (позивача), тобто м.Чернігів, а тому справа підсудна Новозаводському районному суду м.Чернігова.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що справа підсудна Шевченківському районному суду м.Києва, оскільки позов має бути подано до суду за місцем виконання виконавчого напису.
Таким чином,  апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги шляхом зміни ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2020 року з направленням справи №750/10094/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Новозаводського районного суду м.Чернігова.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м.Чернігова від 06 листопада 2020 року змінити.
Направити справу № 750/10094/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Інвест Хаус» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, для розгляду до Новозаводського районного суду м.Чернігова (вул.Мстиславська, 17, м.Чернігів, 14000).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                  Судді: