Справа № 991/10532/20
Провадження 1-кс/991/10802/20

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження № 52020000000000138 від 24.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України,
установив:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку 21.12.2020 житла ОСОБА_5 . 
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000138 від 24.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено обставини, що свідчать про можливе заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» у сумі понад 2,8 млрд. грн.
Так, службові особи АТ «Укрзалізниця» протягом 21.01.2016-20.08.2020, надаючи неправомірні економічні переваги обраним постачальникам газу, здійснили оплату за поставлений газ ТОВ «Юг Газ» на суму 1 072 349 371, 1 грн та ТОВ «Скела Терциум» на суму 1 887 933 290, 46 грн, всього за 326 479, 31 тис м3 природного газу, який вказані постачальники реалізовували в умовах відсутності будь-якої конкуренції, зробивши середню націнку понад 1000 грн за 1 тис м.куб., у результаті чого сума заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» склала понад 326 млн грн.
Водночас досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2016 - 2020 років у системі публічних закупівель «Prozorro» оголошувалися процедури закупівель природного газу для потреб АТ «Укрзалізниця»: UA-2016-02-10-000098-c, UA-2016-02-10-000094-c, UA-2016-02-10-000084-c, UA-2016-02-10-000091-c, UA-2016-02-10-000093-c, UA-2016-02-10-000085-c, UA-2016-11-02-000471-с, UA-2016-11-02-000889-a, UA-2016-11-02-000472-с, UA-2016-11-02-000470-с, UA-2016-12-31-000011-a, UA-2016-12-31-000010-a, UA-2016-12-31-000012-a, UA-2017-12-22-002218-b, UA-2017-12-22-001603-a, UA-2017-12-22-002258-b, UA-2017-12-22-001555-a, UA-2019-01-09-001579-c, UA-2019-01-09-001581-c, UA-2019-01-09-000424-b, UA-2019-01-09-001112-a. Однак, жодна із вказаних закупівель не відбулася з причин неналежного змісту документації конкурсних торгів або ненадання роз`яснень учасникам торгів службовими особами АТ «Укрзалізниця» відповідальними за проведення закупівлі. 
Вказані дії службових осіб АТ «Укрзалізниця», за версією органу досудового розслідування, мають ознаки умисного зриву проведення закупівель газу на відкритих конкурсних торах, наслідком якого стали закупівлі всупереч Закону України «Про публічні закупівлі» протягом 2016 - 2020 років природного газу без укладення договорів за результатами тендерних процедур.
Прокурор стверджує, що за вказаних обставин, у діях службових осіб АТ «Укрзалізниця» вбачаються ознаки змови на заволодіння коштами АТ «Укрзалізниця» з представниками ТОВ «Юг Газ», ТОВ «Скела Терциум».
За результатами проведеного 21.12.2020, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2020, обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , детективами Національного бюро вилучено мобільний телефон Apple iPhone X чорного кольору, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 .
Постановою детектива Національного бюро від 22.12.2020 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, як такий, що зберігає та/або може зберігати на собі сліди вчинення злочину.
Зокрема, попереднім оглядом під час обшуку вмісту вказаного телефону виявлено листування та контактування (телефонні дзвінки) в месенджерах Signal, Viber між ОСОБА_5 та абонентами, які підписані представниками ТОВ «Скела Терциум» та ТОВ «Юг-Газ». Також виявлено обмін первинними документами під час такого листування, зокрема акти прийому передачі природного газу, рахунки фактури, у зв`язку з чим, органом досудового розслідування прийнято рішення про його тимчасове вилучення.
Крім того, вказаний мобільний телефон необхідно оглянути за участі спеціаліста кримінальної лабораторії УАОІ НАБУ та за результатами такого огляду його може бути направлено для експертного дослідження, у тому числі на предмет підтвердження наявності вмісту (інформації), а також відновлення видаленої переписки чи файлів.
Повернення вилученого телефону володільцю призведе до подальшого знищення, приховання чи іншим чином зміни вмісту відомостей, що містяться на ньому, внаслідок чого сторона обвинувачення буде позбавлена можливості використати здобуті докази у кримінальному провадженні для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на викладене, з метою збереження речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження прокурор просить накласти арешт на вилучений у ОСОБА_5 під час обшуку його житла мобільний телефон.
У судовому засіданні детектив ОСОБА_3 клопотання підтримав, з підстав викладених в ньому, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, шляхом здійснення виклику телефонограмою. Неприбуття власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення детектива, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з пунктом 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.
Слідчий суддя, відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
У ході розгляду клопотання встановлено, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 52020000000000138 від 24.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, у тому числі, за фактом того, що протягом 2016-2020 років службові особи АТ «Укразалізниця» створили умови для заволодіння визначеними юридичними особами грошовими коштами у вигляді оплати за природний газ для потреб АТ «Укразалізниця», без укладення договорів за результатами проведення процедур публічних закупівель. Створені умови полягали в наданні службовими особами АТ «Укрзалізниця» неправомірних економічних переваг обраним постачальникам газу шляхом позбавлення АТ «Укрзалізниця» права на ефективне та прозоре здійснення публічних закупівель, використання економічних переваг конкурентного середовища та добросовісної конкуренції. Користуючись створеними умовами службові особи АТ «Укрзалізниця» здійснили протягом 2016 - 2020 років оплату ТОВ «Юг Газ» у сумі 1 072 349 371, 1 грн та ТОВ «Скела Терциум» у сумі 1 755 536 692 грн за понад 250 000 тис м.куб. природного газу, який постачальники реалізовували в умовах відсутності будь-якої конкуренції зробивши середню націнку близько 900 грн за 1 тисячу м.куб., в результаті чого сума заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» складає понад 255 млн грн.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 09.12.2020 у справі № 991/10090/20 (провадження № 1-кс/991/10344/20) надано дозвіл детективам Національного бюро на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання документів, у тому числі, пов`язаних з оголошенням та проведенням конкурсних торгів, а також пов`язаних з купівлею протягом 2016-2020 років філією «Центр забезпечення виробництва» АТ «Укрзалізниця» газу природного у ТОВ «Скела Терциум» та ТОВ «Юг-Газ», відомостей про пов`язані з цим подальші фінансові операції з отриманими коштами, офіційного і неофіційного листування, відомостей про рівень цін природного газу, цінових пропозицій, пов`язаних з цим проектів документів, чернеток, електронних документів, переписок, електронної інформації щодо обставин пов`язаних із закупівлями, яку містять, серед іншого, мобільний телефон Apple iPhone X із сім-картою з номером НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_5 .
Згідно дослідженого у судовому засіданні протоколу обшуку від 21.12.2020 ОСОБА_5 під час обшуку надано мобільний телефон Apple iPhone X із сім-картою з номером НОМЕР_3 , IMEI/MEID: НОМЕР_2 , оглядом якого в інтернет-месенджері Signal виявлено дзвінки з абонентами « ОСОБА_6 » та « ОСОБА_7 ». В інтернет-месенджері Viber виявлено листування з абонентом « ОСОБА_8 » щодо постачання до АТ «Укрзалізниця» газу ТОВ «Юг-Газ»; фото акту прийому-передачі природного газу від 30.04.2020; щодо ТОВ «Скела Терциум», згадуючи пов`язану з цим товариством особу на ім`я « ОСОБА_9 ».
З метою проведення експертного дослідження, виявлення та відновлення видалених файлів детективами Національного бюро вказаний мобільний телефон вилучено.
Враховуючи, що попереднім оглядом телефону, під час обшуку, виявлено, що він містить на собі інформацію, яка має значення для досудового розслідування, та може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому постановою детектива Національного бюро від 22.12.2020 мобільний телефон Apple iPhone X, IMEI: НОМЕР_2 визнано речовим доказом.
Вилучення вказаного носія інформації органом досудового розслідування, з урахуванням надання слідчим суддею дозволу на його відшукання та того факту, що отримання інформації з такого носія здійснюється шляхом зчитування, для чого необхідне залучення спеціаліста та застосовування відповідної техніки, відповідає вимогам абз. 3 ч. 2 ст. 168 КПК України, в якому передбачено дозвіл на вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, у тому числі, у зв`язку із необхідністю проведення відповідного дослідження.
Разом з цим, слідчий суддя враховує, що лише за результатом проведення експертних досліджень можливо встановити походження створеного файлу, його корегування, видалення, тощо, а для дослідження інформації, що міститься на комп`ютерних носіях, експерту надається сам комп`ютерний носій, що передбачено п. 13.3 розділу 13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень.
Отже, прокурором у клопотанні та детективом у судовому засіданні доведено наявність підстав вважати, що вилучений 21.12.2020 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , мобільний телефон Apple iPhone X, IMEI: НОМЕР_2 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та може бути використаний як доказ факту можливого заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця».
Арешту підлягає майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Тому обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає слідчому судді достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу.
Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на мобільний телефон, зазначений у клопотанні, призведе до того, що в подальшому він може бути знищений, прихований, пошкоджений або відчужений, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.
Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Слідчим суддею не встановлено негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, який в цьому випадку є найбільш дієвим та виправдовує ступінь втручання у право власності.
Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим. Отже, відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.
Враховуючи встановлені під час судового засідання обставини, вимоги ч. 11 ст. 170, ч. 4, 5 ст. 173 КПК України, а також тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим в ході обшуку у ОСОБА_5 .
Власник майна ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленим, у судове засідання не прибув, доказів, які б спростовували доводи органу досудового розслідування не надав.
З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речового доказу, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, тому клопотання підлягає задоволенню.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно якої ухвали про арешт майна у кримінальних провадженнях оприлюднюються в електронній формі не раніше дня їх звернення до виконання, тому з метою своєчасного оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ініціатора клопотання обов`язок повідомити слідчого суддю про дату звернення цієї ухвали до виконання.
Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене у ході проведення 21.12.2020 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Apple iPhone X чорного кольору серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , шляхом заборони ОСОБА_5 відчужувати, розпоряджатися та користуватися майном.
Зобов`язати прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , невідкладно повідомити слідчого суддю про дату звернення до виконання цієї ухвали.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1