УХВАЛА
іменем України
5 березня 2021 року
м. Київ
справа № 381/423/20
провадження № 51-2612ск20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області та ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.
Суть питання
14 січня 2021 ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій зазначав про відсутність підстав для розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019110310001021 від 28 вересня
2019 року (справа № 381/423/20) за ч. 1 ст. 115 КК щодо нього. Крім того просив порушити кримінальне провадження за статтями 115, 127, 129, 187, 190, 365, 366, 371-374 КК щодо інших громадян. Також порушував питання про відшкодування шкоди, завданої, на його думку, незаконними діями правоохоронних органів.
Однак ця касаційна скарга не відповідала ряду вимог, установлених ст. 427 КПК,
а тому Верховний Суд ухвалою від 1 лютого 2021 року цю касаційну скаргу залишив без руху і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також засудженому було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне зазначених в ухвалі недоліків у встановлений строк, його касаційну скаргу буде повернуто.
24 лютого 2021 року з Київського слідчого ізолятора до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 від 10 лютого 2021 року.
Суть питання
У новій касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про невинуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, за яким його обвинувачено та вказує на фальсифікацію кримінального провадження № 12019110310001021 від 28 вересня
2019 року щодо нього та просить скасувати рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/3568/19 та ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/423/20.
Мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом України визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним у ст. 427 цього Кодексу, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1
ст. 429 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення. 
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі
від 1 лютого 2021 року вказував на те, що скаргу подано без додержання пунктів 3 і 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а також обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає їх незаконність чи необґрунтованість.
Вимоги ухвали Верховного Суду від 1 лютого 2021 року зводилися до того, щоб скаржник у касаційній скарзі: зазначив конкретне судове рішення, яке оскаржує в касаційному порядку відповідно до ст. 424 КПК; послався на одну з підстав, встановлених ч. 1 ст. 438 цього Кодексу для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону
(ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК); вказав на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на думку ОСОБА_4 , були допущені місцевим та апеляційним судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Водночас скаржнику пропонувалося враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, а також правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких
не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, Верховний Суд звертав увагу скаржника на те, що згідно з частинами 1, 2 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені, зокрема, ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.
Крім того, в порушення ч. 5 ст. 427 КПК скаржником не було долучено до касаційної скарги копій рішення місцевого суду та ухвали апеляційного суду.
Суд касаційної інстанції є судом права, який відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування і недотримання вимог ст. 427 цього Кодексу перешкодили вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши подану ОСОБА_4 касаційну скаргу від 10 лютого 2021 року
на відповідність вимогам ст. 427 КПК, Верховний Суд дійшов висновку, що вона
не відповідає зазначеним положенням Закону, а крім того, скаржник не виконав вимог, викладених в ухвалі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 1 лютого 2021 року.
Так, засуджений не зазначив конкретні рішення місцевого та апеляційного судів, які він оскаржує та не надав їх копій.
Засуджений долучив лише копію клопотання слідчого від 13 грудня 2019 року про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні
№ 12019110310001021 від 28 вересня 2019 року та копію ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24 грудня 2019 року про задоволення вказаного клопотання. Проте він не зазначив, чи переглядалося вказане рішення в апеляційному порядку. Єдиний державний реєстр судових рішень ухвали за результатом перегляду вказаного рішення слідчого судді не містить.
ОСОБА_4 повторно просить переглянути усі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (про продовження строку дії запобіжного заходу) у справі № 381/423/20 постановлені під час судового розгляду кримінального провадження № 12019110310001021 від 28 вересня 2019 року та рішення слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області у справі № 381/3568/19, постановлені ним на стадії досудового розслідування.
Вказане не дає можливості касаційному суду визначитися з тим, яке ж саме рішення місцевого суду після його перегляду апеляційним судом (котре не зазначено в касаційній скарзі та не долучено до неї) оскаржує ОСОБА_4 .
На підставі наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не усунув недоліки, указані в ухвалі касаційного суду від 1 лютого 2021 року.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
З огляду на викладене оскільки ОСОБА_4 не усунув зазначених в ухвалі суду недоліків у встановлений строк, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі
п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК повернути касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути ОСОБА_4 його касаційну скаргу разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                               ОСОБА_3