ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 лютого 2021 року           справа № 200/8382/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Геращенко І.В., Компанієць І.Д., секретар судового засідання – Харечко О.П., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року (повний текст складено 22 жовтня 2020 року в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/8382/20-а (суддя в 1 інстанції – Бабаш Г.П.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

                                                     В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – відповідач), в якій просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23.04.2020 року № 0013065033 та № 0013025033.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що податковим органом проведена камеральна перевірка своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, в результаті якої встановлено порушення нею термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання за 2017, 2018, 2019 роки. Позивач вважає, що відповідачем безпідставно досліджувались документи, які можуть бути предметом дослідження лише документальної перевірки. Отже перевірка проведена незаконно, відповідно і рішення прийняте за її наслідками є незаконним.  
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 200/8382/20-а в задоволенні позову було відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просила скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в позовній заяві та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.
В судовому засіданні представник відповідача просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
ОСОБА_1 , зареєстрована з 11.03.2009 року як фізична особа - підприємець, номер запису 2 254 000 0000 004917.
02.03.2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області провело перевірку та склало Акт № 422/05-99-50-33/ НОМЕР_1 камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за земельну ділянку за 2017, 2018, 2019 року ФОП ОСОБА_1 . Згідно даного акту податковим органом встановлений факт несвоєчасної сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання по податковим деклараціям з плати за землю за 2017 рік № 1700008037 від 13.02.2017 року та № 8116 від 30.03.2018 року, за 2018 рік № 5913 від 14.02.2019 року, за 2019 рік № 3816 від 04.02.2019 року.
Стосовно факту порушень строку сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з плати за землю позивач заперечень не надав.
23.04.2020 року Головне управлінням ДПС у Донецькій області прийняло податкові повідомлення-рішення, якими нарахувало штраф за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання: № 0013025033 штраф у розмірі 10% у сумі 835,60 грн., № 0013065033 штраф у розмірі 20% у сумі 18725,28 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком, з огляду на наступне.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові: виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
За правилами пункту 76.1 статті 76 ІІК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин камеральна перевірка є способом здійснення податкового контролю, який проводиться в приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків або відображених у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Особливості камеральної перевірки полягають в тому, що її проведення не потребує наказу керівника податкового органу або іншого спеціального дозволу чи направлення, згоди платника податків та його присутності.
В свою чергу, метою камеральної перевірки на час виникнення спірних правовідносин є виявлення в поданій звітності, даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість та системи електронного адміністрування реалізації пального арифметичних та або методологічних помилок, інших відомостей, які призвели до заниження або завищення податкових зобов`язань чи інших порушень. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету
Перевірка будь-яких інших відомостей камеральною перевіркою на час виникнення спірних правовідносин не охоплювалась.
У спірній ситуації фактичною підставою для збільшення позивачу суми грошового зобов`язання згідно з оскаржуваним актом індивідуальної дії став висновок контролюючого органу про порушення позивачкою термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання за 2017 р., 2018 р. та 2019 р. зі сплати орендної плати з фізичних осіб протягом строків, встановлених пунктом 287.4 статті 287 ПК України.
При цьому під час здійснення цього контрольного заходу відповідачем використано: податкову декларацію з плати на землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2017 р.; податкову декларацію з плати на землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2018 р.; уточнюючу податкову декларацію з плати на землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2017 р.; податкову декларацію з плати на землю (земельний податок та/або оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2019 р.; договір оренди земельної ділянки комунальної власності територіальної громади м. Артемівська (м. Бахмут) № 040914700068 та в оренду передана земельна ділянка строком на 5 років, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 1410300000:00:018:0678; додаткову угоду по договору оренди земельної ділянки від 12.06.2014 р. № 5986061 на термін 5 років з 12.06.2014 р. по 12.06.2019 р. у зв`язку зі збільшенням суми річної орендної плати; додаткову угоду по договору оренди земельної ділянки від 27.07.2017 р. № 5986061 у зв`язку зі збільшенням суми річної орендної плати; додаткову угоду по договору оренди земельної ділянки від 22.07.2019 р. № 5986061 у зв`язку зі збільшенням суми річної орендної плати.
Тобто, відповідачем в межах камеральної перевірки досліджувались документи, факти та обставини, які повинні встановлюватись під час проведення документальної перевірки, предметом якої відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Вказане дає підстави зробити висновок, що відповідач, здійснюючи в березні 2020 року контрольний захід з питання дотримання вимог своєчасності, сплати позивачем узгодженої суми податкового зобов`язання з орендної плати за період 2017 р., 2018 р. та 2020 р., вийшов за межі предмету камеральної перевірки та, як наслідок, прийняв протиправні податкові повідомлення-рішення.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.05.2020 р. у справі № 826/18356/19, від 06.03.2019 у справі № 809/911/17.
В даній справі суд першої інстанції правильно зазначив, що під час камеральної перевірки відповідач не мав досліджувати договір оренди земельної ділянки позивача з Артемівською міською радою та додаткові угоди до нього, як він зазначив у акті перевірки, оскільки це не належить до документів, які мають бути предметом дослідження під час камеральної перевірки.
Проте, висновок суду першої інстанції, що порушення, виявлені відповідачем, могли бути встановлені лише з даних, що зберігаються в ІПК, а не з договору і додаткових угод є невірним та таким, що ґрунтується на невірному тлумаченні норм матеріального права.
Колегія суддів зазначає, що посилання податкового органу на положення статті 74 ПК України в частині можливості використання даних інших інформаційних баз є безпідставним, оскільки норми статті 75 ПК України є спеціальними і встановлюють вичерпний перелік джерел інформації, які можуть використовуватися при проведенні камеральної перевірки. Підміна одною виду перевірки іншим видом перевірки не допускається.
Протиправність проведення камеральної перевірки, висновки якої безпідставно покладені в основу прийняття спірного податкового повідомлення-рішення, обумовлює безпідставність визначення податкового правопорушення і, як наслідок цього, безпідставність застосування штрафу.
Дана правова позиція викладена в постановах Верховною Суду від 17.04.2018 у справі № 812/872/17, від 26.06.2018 у справі № 826/778/17.
Отже, податковий орган порушив встановлену законом процедуру проведення камеральної перевірки, діяв поза межами правового поля, а тому відображені в акті перевірки відомості не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки вони одержані контролюючим органом з порушенням закону.
Колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено законності прийнятих податкових повідомлень-рішень, а тому підлягають скасуванню.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено, відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2477,00 грн. (1216,00 грн. + 1261,00 грн.).
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 200/8382/20-а – задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 200/8382/20-а – скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень –задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області № 0013065033 від 23.04.2020 року про сплату суми податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 93 626,40 грн., штраф 18 725,28 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області податкове повідомлення-рішення № 0013025033 від 23.04.2020 року про сплату суми податкового зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у сумі 8 356 грн., штраф 835,60 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області (код ЄДРПОУ 43142826) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят сім) грн 00 коп.      
Повне судове рішення складено 02 лютого 2021 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                     А.В. Гайдар

Судді                                                                                                           І.В. Геращенко 

                                                                                                                           І.Д. Компанієць