ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2021 року                                                                            Справа № 902/731/15 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Миханюк М.В. ,  суддя Дужич С.П. 

при секретарі судового засідання Ільчук Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 (суддя Тісецький С.С.) 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріумф"
про визнання банкрутом 

за участю представників:
арбітражного керуючого Бойка В.О. - Кучерява І.П. (ордер №050446 від 23.09.2019р.) - у режимі відеоконференції в приміщенні Вінницького апеляційного суду;
апелянта АТ "Укрсиббанку" - Лісовський С.В. (довіреність №24-1163366 від 28.12.2020р.) - поза межами приміщення суду 

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа про банкрутство ТОВ "Тріумф".
Провадження у справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.
27.01.2021р. до суду від арбітражного керуючого надійшли наступні документи: супровідний лист №02-02/14/1/2 від 25.01.2021р., до якого додано поточний звіт ліквідатора про хід ліквідаційної процедури у даній справі станом на 19.01.2021р. та докази надіслання кредиторам поточного звіту ліквідатора станом на 19.01.2021р.; клопотання №02-02/16/1 від 26.01.2021р. про продовження строку ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора у справі на три місяці.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15, зокрема, прийнято до відома поточні звіти арбітражного керуючого Бойка В.О. про хід ліквідаційної процедури у справі №902/731/15 станом на 23.11.2020р. та 19.01.2021р. Продовжено строк ліквідаційної процедури ТОВ "Тріумф" та повноважень арбітражного керуючого (ліквідатора) Бойка В.О. по справі №902/731/15 до 27.04.2021р.
Не погоджуючись з винесеною ухвалою Акціонерне товариство "Укрсиббанк" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
Акціонерне товариство "Укрсиббанк" не погоджується з ухвалою в частині, що стосується прийняття до відома поточних звітів арбітражного керуючого (ліквідатора) Бойка В.О. про хід ліквідаційної процедури у справі №902/731/15 станом на 23.11.2020р. та 19.01.2021р. та вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.
Апелянт звертає увагу, що у судовому засіданні, що відбулось 27.01.2021р., уповноваженим представником АТ "Укрсиббанк" було зазначено, що поданий 27.01.2021р. до суду поточний звіт ліквідатора АТ "Укрсиббанк", як кредитор, не отримувало, відповідно, було заявлено клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання часу для ознайомлення із звітом ліквідатора станом на 19.01.2021р. та підготовки письмових пояснень щодо нього. На вказане усне клопотання АТ "Укрсиббанк" судом належної уваги звернуто не було з подальшим видаленням до нарадчої кімнати. В подальшому, за змістом оскаржуваної ухвали, стало відомо, що суд нібито зауважив, що в матеріалах справи містяться докази на підтвердження надіслання кредиторам, в тому числі і АТ "Укрсиббанк", поточного звіту ліквідатора станом на 19.01.2021р.
Як було з`ясовано, 20.01.2021р. арбітражний керуючий (ліквідатор) Бойко В.О. надіслав поточний звіт ТОВ "Тріумф" станом на 19.01.2021р. рекомендованим листом №2103702218480 на адресу: м.Харків, пр.Московський, 60, який отримано АТ "Укрсиббанк" 25.01.2021р. (23:00). Отже, поточний звіт ТОВ "Тріумф" станом на 19.01.2021р. отримано АТ "Укрсиббанк" 25.01.2021р. за адресою місцезнаходження одного з його структурних підрозділів: м.Харків, пр.Московський, 60, тобто, фактично за один робочий день до дати судового засідання, що було призначено на 27.01.2021р.
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції, що юридичним місцезнаходженням АТ "Укрсиббанк" є: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, 2/12, в ході розгляду справи неодноразово зазначалась адреса АТ "Укрсиббанк" для листування: 01021, м.Київ, вул.Мечникова, 11, про що арбітражному керуючому (ліквідатору) Бойку В.О. відомо, в тому числі з огляду на чисельні звернення/запити АТ "Укрсиббанк" до нього.
Скаржник вважає, що арбітражним керуючим (ліквідатором) Бойком В.О. порушено норми ч.9 ст.80 та ч.4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України.
На підставі викладеного скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу в частині прийняття до відома поточних звітів арбітражного керуючого Бойка В.О. про хід ліквідаційної процедури у справі №902/731/15 станом на 23.11.2020р. та 19.01.2021р. та в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 та призначено розгляд апеляційної скарги на 17.03.2021р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.
15.03.2021р. (вх.№2101/21) від представника арбітражного керуючого Бойка В.О. на адресу суду надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві представник зазначає, що поточний звіт станом на 23.11.2020р. було отримано апелянтом ще 24.11.2020р., тобто за 2 місяці до дати проведення судового засідання, а поточний звіт станом на 19.01.2021р. було отримано апелянтом 25.01.2021р. Судове засідання відбулось 27.01.2021р. об 14 год. 30 хв. Тобто, до дати судового засідання 27.01.2021р., апелянтом було отримано обидва вищевказаних поточний звіти.
Звертає увагу на суперечливість тверджень апелянта, так як у апеляційній скарзі апелянт спочатку стверджує, що просив суд оголосити перерву, так як не отримував поточного звіту, складеного на 19.01.2021р., натомість, у послідуючих абзацах скарги зазначає про отримання 25.01.2021р. поточного звіту, складеного на 19.01.2021р.
Зазначає про відсутність суттєвих змін між поточним звітом станом на 23.11.2020р. та поточним звітом станом на 19.01.2021р., проте, апелянт все одно просив оголосити перерву для розгляду таких звітів.
Вважає, що частина 9 статті 90 ГПК України не може бути застосована, оскільки у ній врегульовано порядок подання доказів, а не поточного звіту арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури. Поточний звіт арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури не є за своїм змістом доказом у справі. Частина 4 статті 120 ГПК України не може бути застосована, оскільки у ній врегульовано порядок вручення ухвали суду, а не поточного звіту арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури.
Звертає увагу, що питання про належне звітування ліквідатора вже було предметом судового розгляду, а саме Банком було подано скаргу на дії та бездіяльність арбітражного керуючого, зокрема, з підстав неналежного звітування перед заставним кредитором. Таку скаргу залишено без задоволення ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.11.2019р., яку залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2020р. у справі №902/731/15. Судовими рішеннями встановлено 
Щодо твердження апелянта про надсилання ліквідатором поточних звітів в м.Харків зазначає, що за матеріалами справи (починаючи із заяви ПАТ «УкрСиббанк» про визнання кредиторських вимог) самим же Банком зазначено місцезнаходження - м.Харків.
На підставі викладеного, представник арбітражного керуючого Бойка В.О. просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 - без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 17.03.2021р. представник АТ "Укрсиббанк" підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення по справі; просив скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 в частині прийняття до відома поточних звітів арбітражного керуючого Бойка В.О. про хід ліквідаційної процедури у справі №902/731/15 станом на 23.11.2020р. та 19.01.2021р. та в цій частині направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
Представник арбітражного керуючого Бойка В.О. заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі; просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу АТ "Укрсиббанк" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Апелянт оскаржує ухвалу в частині прийняття до відома поточні звіти арбітражного керуючого Бойка В.О. про хід ліквідаційної процедури у справі №902/731/15 станом на 23.11.2020р. та 19.01.2021р.
В скарзі апелянт звертає увагу, що у судовому засіданні, що відбулось 27.01.2021р., уповноваженим представником АТ "Укрсиббанк" було зазначено, що поданий 27.01.2021р. до суду поточний звіт ліквідатора АТ "Укрсиббанк", як кредитор, не отримувало, відповідно, було заявлено клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання часу для ознайомлення із звітом ліквідатора станом на 19.01.2021р. та підготовки письмових пояснень щодо нього.
Однак, як підтверджується матеріалами справи, поточний звіт станом на 23.11.2020р. було отримано апелянтом 24.11.2020р., а поточний звіт станом на 19.01.2021р. було отримано апелянтом 25.01.2021р., що далі по тексту апеляційної скарги підтверджує сам апелянт.
Тобто, апелянтом було отримано поточні звіти до дати судового засідання, яке відбулось 27.01.2021р.
При цьому, арбітражний керуючий надіслав поточні звіти на одну із вказаних Акціонерним товариством "Укрсиббанк" у заяві з вимогами до кредитора адрес, а саме: м.Харків, пр.Московський, 60 (т.1, арк.справи 69).
При цьому, суд першої інстанції зауважив, що в матеріалах справи містяться докази на підтвердження надіслання кредиторам, в тому рахунку і АТ "Укрсиббанк", поточного звіту ліквідатора станом на 19.01.2021р., з огляду на що підстави для оголошення перерви у судовому засіданні були відсутні.
Скаржник вважає, що арбітражним керуючим Бойком В.О. порушено норми ч.9 ст.80 та ч.4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи.
Колегія суддів звертає увагу, що даною нормою врегульовано порядок подання доказів, а не поточного звіту арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури.
Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Поточний звіт арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури не є за своєю правовою природою доказом у справі.
Частиною 4 статті 120 ГПК України встановлено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).
Колегія суддів звертає увагу, що даною нормою врегульовано порядок вручення ухвали суду, а не поточного звіту арбітражного керуючого про хід ліквідаційної процедури.
З огляду на викладене колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про порушення арбітражним керуючим Бойком В.О. норм ч.9 ст.80 та ч.4 ст.120 Господарського процесуального кодексу України.
Щодо обов`язку арбітражного керуючого надавати звіт про виконану роботу Акціонерному товариству "Укрсиббанк" колегія суддів звертає увагу на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.60 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Кодексом.
В силу приписів ч.9 ст.41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність.
Частиною 4 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що ліквідатор не менш як один раз на місяць подає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансовий стан і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та під час проведення ліквідаційної процедури, про використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.
А оскільки провадження у справі про банкрутство було порушено за спрощеною процедурою, яка не передбачала створення комітету кредиторів, як органу, який представляє інтереси всіх кредиторів у справі про банкрутство, то і не було обов`язку у арбітражного керуючого звітувати такому органу.
Окремо нормою ні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні Кодексу України з процедур банкрутства не встановлено обов`язку ліквідатора надавати звіт про виконану роботу кожному окремо взятому кредитору, в тому числі й заставному.
Оскільки законом не визначено обов`язку арбітражного керуючого надавати звіт про виконану роботу окремому кредитору, відтак, жодної правової норми арбітражним керуючим Бойком В.О. в цій частині не було порушено.
При цьому, колегія суддів зазначає, що питання про належне звітування ліквідатора вже було предметом судового розгляду у даній справі, а саме АТ "Укрсиббанк" було подано скаргу на дії та бездіяльність арбітражного керуючого, зокрема, з підстав неналежного звітування перед заставним кредитором. Дану скаргу було залишено без задоволення ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.11.2019р., яку залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2020р. у справі №902/731/15. Суди дійшли висновку, що законом не визначено обов`язку арбітражного керуючого надавати звіт про виконану роботу окремому кредитору, а тому, жодної правової норми арбітражним керуючим Бойком В.О. в цій частині не було порушено.
Згідно ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як встановлено ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши поточні звіти ліквідатора про хід ліквідаційної процедури у справі станом на 23.11.2020р. та станом на 19.01.2021р., дійшов правомірного висновку про прийняття їх до відома.
Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст.275-280 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 27.01.2021р. у справі №902/731/15 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.
Повний текст постанови складено 18.03.2021р.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.  

Суддя                                                                                              Дужич С.П.