П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
10 березня  2021 року                                                                        місто  Київ
                                                                                                           справа № 759/8038/20
                                                                                                  провадження №22-ц/824/2546/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,
 
сторони:
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, - Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»
 на рішення  Святошинського районного суду м.Києва від  22 липня 2020 року, ухвалене у складі судді  Бабич Н.Д.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2020 року  позивачка ОСОБА_1   звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
 Позов обґрунтовано тим, що  вона разом з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 1984 року, який був розірваний  2 травня 2020 року.
Під час шлюбу ними була придбана  однокімнатна квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 1 липня 2008 року. Квартира придбана в значній мірі за її особисті кошти, а а саме від продажу квартири в м.Бровари, що належала їй на підставі договору дарування та її особисті заощадження.
Посилаючись на зазначені обставини, а також зважаючи на  відсутність згоди відповідача на добровільний поділ квартири, просила визнати за нею право власності на ѕ частини квартири, а за відповідачем права на ј частину квартири.
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 22 липня 2020 року, описку в якому виправлено ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від  8 вересня 2020 року,  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на ѕ частини квартири, а за ОСОБА_1 право власності на ј частину квартиру. 
Не погоджуючись з зазначеним рішенням. Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» як особа яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу, в який просить  скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позові ОСОБА_1 відмовити, посилається на те, що таке рішення порушує права банку як власника квартири АДРЕСА_1 й відповідно винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається в апеляційній скарзі, зокрема на те, що ОСОБА_1 було відомо, що між банком і ОСОБА_2 9 жовтня 2008 року був укладений кредитний договір, в забезпечення виконання якого був укладений іпотечний договір, предметом договору була спірна квартира.   Рішенням Святошинського районного суду м.Києва  від 30 листопада 2010 року кредитний договір розірвано  та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 1016110 грн.41 коп. 23 травня 2012 року державним виконавцем в порядку виконання рішення суду  було винесено постанову про передачу однокімнатної квартири стягувану АТ «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок погашення боргу. 27 червня 2012 року приватним нотаріусом КМНО АТ «Райффайзен Банк Аваль" видано свідоцтво про право власності на квартиру.19 листопада 2019 року Святошинським районним судом м.Києва було ухвалено рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на однокімнатну квартиру відмовлено у повному обсязі. Таким чином з 27 червня 2012 року право власності на квартиру належить АТ «Райффайзен Банк Аваль» та набуто на законних підставах в межах процедури Закону України «Про виконавче провадження». Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24 квітня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виселені з квартири.                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                                             
У відзиві на апеляційну скаргу  ОСОБА_1   просить апеляційну скаргу  АТ «Райффайзен Банк Аваль»   залишити без задоволення,  а рішення суду першої інстанції залишити без змін. У відзиві  зазначає про те, що  вона мала всі правові підстави звернутися  до суду з позовом про поділ спільного майна. На момент подачі позовної заяви право власності на квартиру було зареєстровано за ОСОБА_2 , в державному реєстрі іпотек  не було запису, що квартира перебуває в іпотеці, залучати банк до розгляду справи про поділ майна подружжя не було необхідності.
В судовому засіданні представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Свиридов І.Б. апеляційну скаргу підтримав і просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Кочмарьова Т.С. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.
В судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд вважав за можливе розглянути справу в його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга  підлягає   задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що сторони по справі з 31 серпня 1984 року по 2 травня 2020 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Під час шлюбу було придбано спірну квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу  від 1 липня 2008 року. Право власності оформлено на відповідача.
27 червня 2008 року позивач продала належну їй  квартиру АДРЕСА_2 .
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що  спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, яка підлягає поділу між ними, що визнається відповідачем, та права, свободи чи інтереси  інших осіб при цьому не порушуються.
   Проте, з таким висновком суду погодитися  не можна, виходячи з наступного.
Частина перша статті 352 ЦАК України визначає коло осіб, наділених  процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участь у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Судом установлено, що 9 жовтня 2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір « 22033131904 про надання кредиту в сумі 99960 доларів США строком на 120 місяців по 9 жовтня 2018 року, зі сплатою 16,5% річних за користування кредитом. В забезпечення виконання умов кредитного договору 9 жовтня 2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 2116 та надано в іпотеку банку нерухоме майно: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 30 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь банку 1016110 грн.41 коп. боргу по кредитному договору та судових витрат.
23 травня 2012 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського району у м.Києві винесено постанову серії ВП № 29081938 про передачу майна- спірної квартири  стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у рахунок погашення боргу ОСОБА_2 . За фактом такої передачі державним виконавцем складено акт від 23 травня 2012 року.
27 червня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. видано свідоцтво про право власності ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на спірну квартиру.
26 березня 2013 року державним реєстратором здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за Київською регіональною дирекцією ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі дублікату свідоцтва, серії та номер 16 від 4 січня 2013 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В.
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 24 квітня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою  Апеляційного суду м.Києва від 10 червня 2014 року, позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції задоволено частково, виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Святошинського районного суду м.Києва  від 19 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду  від 11 березня 2020 року  у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції АТ «Рйффайзен Банк Аваль», Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м.Києва, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Верповської О.В. про визнання недійсним свідоцтва, дублікату свідоцтва, постанови про передачу майна, акту державного виконавця про передачу майна відмовлено.
Предметом спору  між сторонами про поділ майна подружжя, є квартира АДРЕСА_1 , яка була предметом договору іпотеки, укладених між відповідачем та АТ «Райффайзен Банк Аваль», на яку в подальшому  в процесі виконання рішення було звернуто стягнення і квартира передана банку.
Виходячи з викладеного, визнання права власності на ѕ частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , порушує права та законні інтереси АТ «Райффайзен Банк Аваль», який не брав участі у справі. Суд першої інстанції не з`ясував належним чином фактичних обставин справи та кола учасників справи, вирішивши питання про права та інтереси юридичної особи, яка не залучена до участі у справі.
За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню  з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_1 .
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390  ЦПК  України, 
суд,-
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»  задовольнити.
Рішення  Святошинського районного суду м.Києва від  22 липня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2   про поділ  спільного майна подружжя - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» судові витрати по 630 гривень з кожного.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач:                                                                     О.І. Шкоріна 
 
Судді
                                                                                                   Л.Д. Поливач

                                                                                                    А.М. Стрижеус