Ухвала
Іменем України 
18 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 727/10372/18
провадження № 51-2088ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року з доданою заявою про поновлення строку на касаційне оскарження,
встановив:
Ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 червня              2019 року засудженому ОСОБА_4 повернуто його касаційну скаргу у зв`язку з тим, що ним не усунуто недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду                         від 06 травня 2019 року, в установлений строк.
Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
На адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга на вищевказані судові рішення, в якій він порушує питання про їх перегляд у касаційному порядку. У доданій до касаційної скарги заяві засуджений просить про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.
 
Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
При цьому, правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.
Як видно з матеріалів провадження за касаційною скаргою, оскаржувана ухвала була вручена засудженому ще в 2019 році, тоді як до суду касаційної інстанції він звернувся 08 лютого 2021 року, тобто із суттєвим пропуском трьохмісячного строку на оскарження вказаного судового рішення, що ним не заперечується з огляду на його прохання про поновлення вказаного строку.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо причини його пропуску є поважними.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
В обґрунтування поважності пропуску строку на касаційне оскарження засуджений вказує на суттєві суперечності між доказами у кримінальному провадженні, які він виявив під час ознайомлення з матеріалами справи щодо нього, а тому просить поновити строк на касаційне оскарження для повного і об`єктивного її розгляду.
З матеріалів провадження за касаційною скаргою убачається, що засуджений звертався до касаційного суду у встановлений законом строк на касаційне оскарження, був обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, яка ухвалою суду касаційної інстанції була залишена без руху, однак, подавши касаційну скаргу у наданий йому п`ятнадцятиденний строк, вказівок касаційного суду не виконав, а з новою касаційною скаргою звернувся вже поза межами строку на касаційне оскарження, не вказавши об`єктивних причин його пропуску, які б слугували підставою для поновлення цього строку. 
Таким чином, враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б касаційний суд міг визнати поважними, у поданій 08 лютого 2021 року касаційній скарзі засудженим не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 429 КПК України у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не  порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення касаційна скарга повертається. 
У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.
Враховуючи наведене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 в поновленні строку 
на касаційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці 
від 09 листопада 2018 року та ухвали Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року щодо нього. 
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09 листопада 2018 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 17 січня 2019 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_3                              ОСОБА_5