КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                                                       Апеляційне провадження № 22-ц/824/127/2021
                                                                                                            справа № 760/26360/19
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
25 лютого 2021 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                          Соколової В.В.
                                                  Поліщук Н.В.
            При секретарі             Дроздовій Ж.В.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою начальника відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняка Віталія Володимировича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва, постановлене суддею Усатовою І.А.  29 вересня 2020 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сімейних відносин, заінтересовані особи: Криворізьке відділення Фонду соціального страхування України в Дніпровській області,
 
У С Т А Н О В И Л А :
 
У вересні 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, в якій з урахуванням зроблених в подальшому нею уточнень, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити факт сімейних відносин між нею та її чоловіком ОСОБА_2 , обґрунтовуючи тим, що вони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заявниця проживала разом з чоловіком у м. Кривий Ріг, хоча вони не були зареєстровані за однією адресою. У 2006 році її запросили на роботу до Києва, на яку вона погодилась у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем в сім`ї. З часу прийняття на роботу вона з чоловіком на час роботи перебували в різних містах. Відпустки, вихідні проводили разом. Він приїздив до м. Києва, вона до м. Кривий Ріг, були пов`язані спільним побутом. Зазначає, що 08.10.2018 року внаслідок пожежі в Палаці культури «Першотравневий» її чоловік ОСОБА_2 загинув. Вказала, що у травні 2019 року після завершення розслідування нещасного випадку, що призвів до смерті її чоловіка, вона надала необхідні документи до Криворізького відділення Фонду соціального страхування України з метою отримання одноразової допомоги у зв`язку із смертю її чоловіка внаслідок нещасного випадку на виробництві, в якій її наразі відмовлено, у зв`язку з тим, що необхідно підтвердження факту  проживання однією сім`єю  з померлим ОСОБА_2 у вигляді довідки про склад сім`ї або рішення суду про встановлення факту  належності до членів сім`ї загиблого. У зв`язку із наведеним просила заяву задовольнити.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сімейних відносин, заінтересовані особи: Криворізьке відділення Фонду соціального страхування України в Дніпровській області задоволено.
Встановлено факт сімейних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Не погоджуючись із рішенням суду, 28.10.2020 начальник відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняк Віталій Володимирович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду відмовивши заявниці в задоволенні вимог, посилається на те, що рішення суду ґрунтується на недоведених та нез`ясованих обставинах, які суд безпідставно визнав встановленими, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема, вказує, що існує спір про право на отримання страхових виплат у зв`язку з втратою годувальника, крім того, вважає, що позивачкою з урахуванням факту періодів тривалого перебування позивачки у м. Києві не надано суду належних, допустимих, достатніх та переконливих доказів спільного проживання з ОСОБА_2 , саме як чоловіка та жінки та ведення ними спільного господарства, що вони були пов`язані спільним побутом , взаємними правами та обов`язками, та мали усталені стосунки,  притаманні сім`ї. 
У суді апеляційної інстанції заявниця просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, встановивши факт, що вона належала до членів сім`ї загиблого чоловіка.
 Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились, так як вони належно повідомлені про час та місце розгляду справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга   підлягає частковому  задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
           Як вбачається із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 197,   26 березня 1980 року між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2  укладено шлюб (а.с. 11).
Відповідно копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 02 січня 2004 року  у сторін   ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_3 , батьками якої є: ОСОБА_1 та ОСОБА_2   (а.с. 83).
З наявної в матеріалах справи довідки № 52 від 11.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 працює у Комунальному театрально-концертному закладі культури «Циганський академічний музично-драматичний театр «Романс» з 01 листопада 2006 року по момент видачі довідки, на посаді художник-постановник (а.с. 39).
Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1201 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).
З наявного в матеріалах справи копії акта про проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 08.10.2018 о 15 год. 25 хв. у Комунальному закладі «Палац культури «Першотравневий» Криворізької міської ради від 05 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 був звукорежисером, електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування за сумісництвом в зазначеному закладі та загинув внаслідок нещасного випадку на підприємстві.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з заявою про призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника.
З листа Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 13.09.2019 № 20.1-23/6536 вбачається, що 07.08.2019 ОСОБА_1 звернулась до Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, з заявою про призначення страхових виплат та не надала до заяви довідку про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, у зв`язку із чим їй було відмовлено у призначенні одноразової допомоги та роз`яснено про необхідність надати вказану довідку або рішення суду про встановлення факту  належності до членів сім`ї померлого (а.с. 40-41).
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.
Згідно з п.п. 20, п. 5.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого Постановою правління Фонду від 19.07.2018 №11, Управління (відділення) Фонду розглядає справи про призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого сім`ї та особам,які мають на це право,  за умови подання документів, зокрема: довідки про склад сім`ї померлого, у тому числі про тих, хто перебував на його утриманні або копії відповідного рішення суду.
Із матеріалів справи вбачається, що  заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами. Заявниця у м.Києві, а загиблий ОСОБА_2 у м.Кривий Ріг.
Відповідно до частин 2 та 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Сім`я створюється, зокрема на підставі шлюбу.
Судом встановлено, що , будучи зареєстрованими за різними адресами, подружжя ОСОБА_4 не припиняло сімейних стосунків, вони спільно вели господарство, проводили відпустки та інший вільний від роботи час разом, їх поєднував спільний побут.
Заявниця надала суду Свідоцтво про прийняття спадщини, відповідно до якого вона як дружина успадкувала будинок, де був зареєстрований її чоловік.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутній спір про право, оскільки заявниця не оспорює право на отримання страхових виплат у зв`язку з втратою годувальника, а звертається до суду для зібрання повного пакету документів, необхідного для розгляду питання по суті, а тому колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо розгляду справи в порядку окремого провадження.
Крім того, колегія суддів погоджується, що є підтвердженим факт сімейних відносин заявниці з ОСОБА_2 , оскільки з матеріалів справи вбачається, що вони перебували у шлюбі та проживання окремо у зв`язку з роботою заявниці, однак, вони належали до членів  однієї сім`ї  , а сам факт реєстрації за різними адресами  не суперечить чинним положенням про сім`ю.
При цьому  колегія суддів прийшла до висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині викладення резолютивної частини рішення. 
Як вбачається із заяви ОСОБА_1 вона просила встановити факт, що до членів сім'ї ОСОБА_2 належить  дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Судом першої інстанції встановлено факт  сімейних відносин між ОСОБА_1 та її чоловіком  ОСОБА_2 , що не відповідає вимогам заявниці.
За таких обставин колегія суддів вважає, що резолютивна частина рішення повинна бути змінена і викладена в іншій редакції.
В решті рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і тому повинно бути залишено без змін.

            Керуючись ст.ст.  367, 374, 375  ЦПК України, колегія суддів
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу начальника відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняка Віталія Володимировича задовольнити частково.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року  змінити, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції :  встановити факт, що до складу сім`ї ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , належить дружина ОСОБА_1 .
В решті рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 29 вересня 2020 року   залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її  прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено  1 березня  2021 року.

 
Суддя - доповідач:     

Судді: