СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" лютого 2021 р.                                                                                       справа №922/885/20  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого 	Попков Д.О. 	
суддів 	Пушай В.І., Стойка О.В. 	
секретар судового  засідання 	 Акімова К.К. 	
за участю представників: 	 	
від позивача 	Мовчан М.В. (самопредставництво органу місцевого самоврядування); 	
від відповідача 	не з`явився; 	
інші особи 	вільний слухач, без права здійснення процесуального представництва  – Тур Р.С. 	
розглянувши у відкритому  судовому засіданні апеляційну скаргу 	  Харківської міської ради, м. Харків 	
на рішення господарського суду 	 Харківської області 	
ухваленого 	02.11.2020р. (повний текст підписано 12.11.2020р.) у м. Харкові 	
у справі 	№922/885/20 (суддя Буракова А.М.) 	
за позовом 	Харківської міської ради, м. Харків 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес», м. Харків 	
про 	стягнення 378628,56грн. 	

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст вимог і рішення суду першої інстанції:
1. Харківська міська рада, м. Харків (далі – Позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес», м. Харків (далі – Відповідач) з вимогами про стягнення 378628,56грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові, яка використовувалась Відповідачем для розміщення та експлуатації нежитлових будівель літ.«А-1» загальною площею 2509,3кв.м., літ.«Б-3» загальною площею 8176,6кв.м., літ.«Г-3» загальною площею 3707,4кв.м., літ.«В-1» загальною площею 84,4кв.м. та літ.«З-1» загальною площею 531,5кв.м., які належали останньому на праві власності, нарахованої за період з 01.01.2018р. до 30.06.2019р.
2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2020р. було відкрито провадження у справі №922/885/20 та призначено її розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.
3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 02.11.2020р. (повний текст підписано 12.11.2020р.) у справі №922/885/20 було відмовлено у задоволенні позовних вимог Харківської міської рада в повному обсязі.
4. Означене рішення суду обґрунтоване недоведеністю матеріалами справи факту перебування в період з 01.01.2018р. до 30.06.2019р. спірної земельної ділянки у власності Позивача та наявності у нього можливості її передачі в оренду. Суд дійшов висновку, що тільки з 14.02.2020р. Харківська міська рада стала власником земельної ділянки площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №204800081 від 19.03.2020р. Суд зазначив, що в наданій до матеріалів справи інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201919818 від 26.02.2020р. вказна інформація про іншу земельну ділянку площею 0,4108 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0029, тоді як з графи «форма власності» витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003972792019 від 28.10.2019р. вбачається, що інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:
5. Харківська міська рада, не погодившись з прийнятим рішенням суду, звернулась з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2020р. у справі №922/885/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає передчасний та винесений за результатом неповного з`ясування обставин справи, неналежної оцінки доказів та застосування норм земельного законодавства висновок суду першої інстанції про недоведеність Харківською міською радою права власності на спірну земельну ділянку. Хоча з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003972792019 від 28.10.2019р. вбачається відсутність інформації про зареєстроване право на означену спірну земельну ділянку, проте враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові та з урахуванням ст.ст.12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради. На підтвердження обґрунтованості застосування положень ст.83 Земельного кодексу України до позовної заяви міською радою надано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №204800081 від 19.03.2020р. за критерієм пошуку кадастровий номер « 6310138800:12:057:0088», тоді як відповідно до означеної інформації право власності на земельну ділянку зареєстровано за Харківською міською радою з 14.02.2020р. При цьому, вказана обставина з урахуванням положень Земельного кодексу України, на думку Скаржника, свідчить не про виникнення права власності у Харківської міської ради виключно з 14.02.2020р. на земельну ділянку, а відсутність реєстрації приватної або державної власності на неї.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Відповідача:
7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес», в межах визначеного апеляційним судом строку, надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє проти її задоволення заперечує, наголошуючи на законності і обґрунтованості висновку суду першої інстанції щодо недоведеності Позивачем факту володіння спірною земельною ділянкою площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 за розрахунковий період, додатково зазначає, що:
7.1. розрахунок розміру безпідставно збережених коштів полягає у пропорційній площі земельної ділянки площам нежитлових приміщень, які знаходились у власності Відповідача, тоді як будівлі по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові літ.«Б-3» та літ.«Г-3» мають по три поверхи, тоді як із розрахунку Харківської міської ради вбачається не врахування останньою поверхневості вказаних літер. До того ж, Відповідач зазначає, що між власниками нежитлових приміщень, які знаходились на спірній земельній ділянці не було встановлено порядку користування земельною ділянкою з визначенням окремої площі для кожного власника приміщень;
7.2. відсутність договору оренди спірної земельної ділянки не є підставою для твердження про те, що Відповідач зберіг у себе грошові кошти за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), що свідчить про частково невірно обраний Позивачем предмет та підставу позову, а також спосіб захисту господарських прав та інтересів - стягуються кошти у розмірі орендної плати, що регулюється главою 58 Цивільного кодексу України. До того ж, зазначив, що якщо Позивач вважає, що Відповідач користується іншою площею земельної ділянки за межами нежитлових приміщень, то розрахунок повинен відповідати Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України №963 від 25.07.2007р.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:
8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу від 08.12.2020р. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В.
9. Ухвалою від 16.01.2021р. вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №922/885/20, а ухвалою від 28.01.2021р., після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Харківської міської ради у судовому засіданні на 15.02.2021р. об 10:30 з повідомленням учасників справи.
10. Враховуючи викладене в п.п.8, 9 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Пушай В.І., Стойка О.В. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.
11. Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання та за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до вимог ст.ст.222, 223 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п.17.7. його Перехідних положень в порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.270 цього Кодексу.
12. У судовому засіданні 15.02.2021р. уповноважений представник Скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі.
Уповноважений представник Відповідача у судове засідання 15.02.2021р. не з`явився, тоді як надана Тур Р.С. довіреність від 01.01.2021р. на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» не може вважатися належним підтвердженням його повноважень у розумінні ст.ст.56-58 Господарського процесуального кодексу України, оскільки останній не підтвердив наявність статусу адвоката, тоді як розглядувана справа згідно з ч.5 ст.12 цього Кодексу не є малозначною, щоб давало йому повноваження на представництво інтересів Відповідача в силу ч.2 ст.58 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, апеляційний суд зауважує, що спрощене провадження у суді апеляційної інстанції не може ототожнюватися з малозначністю справи, а її матеріали не містять належних доказів про можливість здійснення Туром Р.С. самопредставництва Відповідача у розумінні ч.3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України.
13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
14. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №201919818 від 26.02.2020р. (а.с.а.с.28-38) право власності на нежитлові будівлі по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові, а саме: літ.«А-1» загальною площею 2509,3кв.м., літ.«Б-3» загальною площею 8176,6кв.м., літ.«Г-3» загальною площею 3707,4кв.м., літ.«В-1» загальною площею 84,4кв.м. та літ.«З-1» загальною площею 531,5кв.м. на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 01.08.2017р. було зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес».
14.1. З означеної інформації також вбачається, що в подальшому право власності на означені будівлі було передано на підставі договору купівлі-продажу №441 від 19.07.2019р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промдекор», а на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна №5 від 21.10.2019р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватне підприємство «Альта-В».
14.2. Право власності на нежитлові будівлі по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові літ. «Ж-1» загальною площею 141,1кв.м. та літ. «Е-1» загальною площею 131,9кв.м. зареєстроване з 28.11.2017р. за ОСОБА_1 на підставі довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональне бюро з технічної інвентаризації» №2111/3-17 від 21.11.2017р.
15. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003972792019 від 28.10.2019р. (а.с.а.с.42-44) земельна ділянка площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові відноситься до категорії земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; вид використання – для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ. «А-1» (виробничо-складська будівля), літ. «Б-3» (цех з виготовлення м`яких меблів), літ. «В-1» (майстерня, насосна), літ. «Г-3» (виробнича будівля), літ. «Е-1» (склад, гараж), літ. «Ж-1» (фарбувальний цех), літ. «З-1» (котельня). Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 29.02.2016р.
16. Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 26.02.2020р. здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по вул.Тернопільській, 6 у м. Харкові, розробленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут планування територій» та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0003972792019 від 28.10.2019р.
За результатами вказаного обстеження складено акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 за адресою: м. Харків, вул. Тернопільській, 6 від 26.02.2020р. (а.с.а.с.48-52), відповідно якого встановлено, що земельна ділянка площею 2,1001 га (кадастровий номер 6310138800:12:057:0088) використовується для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель.
17. Матеріали справи містять копії технічних паспортів на нежитлові будівлі літ. «Б-3» та літ. «Г-3» (а.с.а.с.76-105), що розташовані по вул. Тернопільській, 6 у м. Харкові та лист Головного управління ДПС у Харківської області №24985/9/20-40-12-15-24 від 12.10.2018р. (а.с.40), відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» у Східній ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області платником плати за землю не обліковується.
18. Вказані в п.п.14-17 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи.
19. Посилаючись на бездоговірне використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» протягом періоду з 01.01.2018р. до 30.06.2019р. спірної земельної ділянки площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088, яка розташована за адресою: вул. Тернопільська, 6, м. Харкові та використовувалась останнім для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель літ.«А-1» загальною площею 2509,3кв.м., літ.«Б-3» загальною площею 8176,6кв.м., літ.«Г-3» загальною площею 3707,4кв.м., літ.«В-1» загальною площею 84,4кв.м. та літ.«З-1» загальною площею 531,5кв.м., які належали йому на праві власності, Харківська міська рада звернулась до господарського суду з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» про стягнення 378628,56грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за бездоговірне користування означеною земельною ділянкою.
Розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за користування земельною ділянкою (а.с.а.с.46, 47) проведений Позивачем на підставі Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №№994/0/45-19 від 18.06.2019р. (а.с.45), з використанням технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013р., що затверджена рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2019р. №1209/13, відповідно до якої базова вартість одного квадратного метра земель м. Харкова становить 291,18грн.
20. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів законодавства, що регулюють земельні відносини, а також відповідних приписів Цивільного кодексу України про кондикційні відносини.

VІ. Оцінка апеляційного суду:
21. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України правомірність і обґрунтованість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) застосованого способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.
22. Сутність розглянутого місцевим судом спору полягає у примусовому спонуканні Відповідача до виконання кондикційних зобов`язань, а саме – у виплаті безпідставно збереженої суми орендної плати за період з 01.01.2018р. до 30.06.2019р. бездоговірного використання земельної ділянки площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088, яка використовувалась Відповідачем для розміщення та експлуатації нежитлових будівель літ.«А-1» загальною площею 2509,3кв.м., літ.«Б-3» загальною площею 8176,6кв.м., літ.«Г-3» загальною площею 3707,4кв.м., літ.«В-1» загальною площею 84,4кв.м. та літ.«З-1» загальною площею 531,5кв.м., які належали останньому на праві власності, у відповідності до ст.1212 Цивільного кодексу України.
23. Положення ст.1212 Цивільного кодексу України, які визначають умови задоволення вимог у кондикційних зобов`язаннях, обов`язковою умовою для її застосування передбачають одночасну сукупність трьох елементів:
- збільшення (набуття) майна у набувача (або збереження такого майна) з одночасним зменшенням майна у потерпілого у відповідному розмірі (або не збільшення такого майна);
- збільшення (збереження) майна у набувача за рахунок потерпілого;
- первісна відсутність правових підстав для збільшення (збереження) майна у набувача, або відпадіння таких підстав у подальшому (як у розглядуваному випадку стверджує Позивач).
Встановлення сукупності зазначених умов є предметом доказування для Позивача та, відповідно, оцінки для суду.
24. Беручи до уваги правову природу розглядуваних між сторонами правовідносин, кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням положень, насамперед, Цивільного та Земельного кодексів України, а також інших відповідних нормативно-правових актів, чинних на дату виникнення спірних правовідносин.
Викладене зумовлює погодження із доводами місцевого суду щодо визначення норм матеріального права, у світлі яких має вирішуватися питання відносно розглядуваного спору.
25. Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 10.09.2019р. у справі №922/96/19, так і висновків викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018р. у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018р. у справі №922/3412/17, постановах Верховного Суду України від 30.11.2016р. у справі №922/1008/15, від 07.12.2016р. у справі №922/1009/15, від 12.04.2017р. у справах №922/207/15 та №922/5468/14., апеляційний суд зазначає, що розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку передбачає необхідність наявності для правильного її визначення двох параметрів (окрім тривалості спірного періоду):
- наявності самої земельної ділянки, як об`єкту оренди, сформованої у відповідності до ст.79-1 Земельного кодексу України;
- наявність грошової оцінки спірної земельної ділянки, яка є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, яка відповідно до ч.2 ст.20 та ч.3 ст.23 Закону України «Про оцінку земель» оформлюється як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади.
26. Своєю чергою, згідно з ч.ч.1, 2 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувач.
Водночас, за змістом ст.125 означеного Кодексу право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
27. Відтак, дослідивши наявні матеріали справи в контексті доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність факту перебування у комунальній власності спірної земельної ділянки площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 в період з 01.01.2018р. до 30.06.2019р., з огляду на наступне:
27.1. Висновок суду першої інстанції про відсутність у Позивача права власності на спірну земельну ділянку в період формування стягуваних сум, до оскарження якого зводиться апеляційна скарга, заснований на встановленому факті реєстрації права власності за Харківською міською радою лише 14.02.2020р. (а.с.39), що є наслідком неправильного застосування норм матеріального права, оскільки:
- згідно з ч.4 ст.79-1 Земельного кодексу України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. У розглядуваному випадку земельна ділянка з присвоєнням їй відповідного кадастрового номера була сформована 29.02.2016р. (а.с.42) – тобто до й протягом всього періоду нарахування стягуваних  в порядку кондикції сум;
- місцевий суд безпідставно ототожнив наявність права власності, заснованого у Позивача на приписах ст.83 Земельного кодексу України (в силу перебування спірної земельної ділянки в межах населеного пункту та відсутності доказів наявності та реєстрації права приватної та державної власності на цю земельну ділянку), з фактом державної реєстрації такої власності, який в силу визначення п.1 ч.1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є похідним від самого виникнення права, що узгоджується з положенням ч.3 ст.3 цього Закону – тобто в період всього розглядуваного періоду територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради була власником земельної ділянки незалежно від моменту реєстрації такої власності;
- місцевий суд застосував загальні положення ч.9 ст.79-1 Земельного кодексу України про те, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту формування (1) та державної реєстрації права власності на неї (2), але не врахував спеціальні положення ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в частині зазначеної (2) умови, яка застосовується до земель державної та комунальної власності. Так, положення ст.28 означеного Закону дають підстави для висновку про можливу державну реєстрацію права власності Харківської міської ради на земельну ділянку одночасно з проведенням державної реєстрації права оренди на такій земельній ділянці. При цьому, оскільки в ч.1 ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» прямо зазначено про можливість прийняття рішення органом місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду за відсутності державної реєстрації права власності на цю земельну ділянку, то у відповідності до п.1 ч.1 ст.27 цього Закону та ст.ст.16, 17 Закону України «Про оренду землі» укладення відповідного договору оренди передує державній реєстрації права орендаря - незалежно від моменту реєстрації права власності Харківської міської ради, Відповідач не був юридично обмежений у можливості ініціювати та укласти договір оренди землі для врегулювання відносин землекористування.
27.2. Факт використання спірної земельної ділянки площею 2,1001 га з кадастровим номером 6310138800:12:057:0088 Відповідачем підтверджується розміщення на цій земельній ділянці приналежних йому об`єктів нерухомості впродовж розглядуваного періоду, що сторонами не оспорюється, тоді як доказів формування для потреб Відповідача земельної ділянки іншого розміру, ніж зазначено Позивачем, в матеріалах справи відсутні. 
28. Виходячи зі встановлених ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України меж апеляційного перегляду, які визначаються доводами та вимогами апеляційної скарги, аргументи, пов`язані з наявністю претензій до розрахунку стягуваних сум, які не були прийняті до уваги при формуванні висновку про необґрунтованість позовних вимог, апеляційним судом не ревізуються, оскільки Відповідач з цього приводу з апеляційною скаргою не звертався. Своєю чергою, у розумінні ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України судова колегія не вбачає підстав для виходу за межі апеляційних вимог, рівно як і порушенням норм матеріального права при визначені Позивачем розміру належних до стягнення сум.
29. З урахуванням невідповідності висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, встановленим апеляційним судом обставинам справи та неправильним застосуванням місцевим судом норм матеріального права, судова колегія керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про скасування рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2020р. у справі №922/885/20 з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог Харківської міської ради в повному обсязі, що зумовлює також задоволення апеляційної скарги останньої.
30. Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України такий результат апеляційного перегляду має наслідком віднесення на рахунок Відповідача витрат зі сплати судового збору як за подання позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2020р. (повний текст підписано 12.11.2020р.) у справі №922/885/20 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 02.11.2020р. (повний текст підписано 12.11.2020р.) у справі №922/885/20 скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі №922/885/20, яким позовні вимоги Харківської міської ради, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес», м.Харків про стягнення 378628,56грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» (61109, м. Харків, вул. Тернопільська, буд. 6, ідентифікаційний код 41023270) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ідентифікаційний код 04059243) 378628,56грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати та 5679,43грн. судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислове підприємство «Прогрес» (61109, м. Харків, вул. Тернопільська, буд. 6, ідентифікаційний код 41023270) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ідентифікаційний код 04059243) 8519,15грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 15.02.2021р. проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено та підписано 16.02.2021р.

Головуючий, суддя-доповідач                                                Д.О. Попков

Суддя                                                                                           В.І. Пушай  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка  

Надіслано судом до ЄДРСР – 16.02.2021р.