КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
10 грудня 2020 року                                                                                          м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., за участю        ОСОБА_1 , його захисника Криштофа Р.С., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника адвоката Багрія І.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника Криштофа Р.С. на постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 17.09.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти  неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
 
Згідно постанови, 21.06.2020 року близько 16 год. 00 хв., у с. Бишів по вул. Київська, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 32213-ЗНР                   д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.10.1 ПДР України,перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та скоїв зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
 
На дану постанову захисник Криштоф Р.С., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної постанови судді Макарівського районного суду Київської області від 17.09.2020 року та закриття провадження в справі стосовно ОСОБА_1 .
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на недотримання  судом першої інстанції вимог ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, оскільки під час розгляду справи суддя неповно та необ`єктивно з`ясував фактичні обставини за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам та документам, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апелянт вважає, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, а дана дорожньо-транспортна пригода відбулась саме внаслідок дій іншого учасника ДТП - водія автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , а саме порушення ним вимог п.п. 12.3, 14.6 «а» ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
Зазначає, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 32213-ЗНР д.н.з. НОМЕР_1 , розпочинаючи рух по вул. Київській в с. Бишів, мав намір здійснити поворот ліворуч на вул. Польову. Переконавшись, що він не створить перешкод легковому автомобілю, який рухався в попутному напрямку і був на достатньо великій відстані, ОСОБА_1 почав перестроюватись ліворуч, після чого, зайнявши крайнє положення на проїзній частині та здійснюючи поворот ліворуч, відчув удар від автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 . При цьому, в момент зіткнення автомобіль під керуванням   ОСОБА_1 майже закінчив свій маневр та перебував на зустрічній смузі руху, а сам удар прийшовся у ліву частину автомобіля ГАЗ 32213-ЗНР, ближче до заднього лівого колеса.
Крім цього, апелянт посилається на численні порушення вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція), які були допущені під час оформлення даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, в порушення підпункту 6 пункту 4 Розділу ІХ Інструкції, на схемі ДТП, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, взагалі не відображено місце зіткнення транспортних засобів та не зазначено його координати відносно сталих орієнтирів. Крім того, дана схема ДТП складена без дотримання вимог підпунктів 5, 8, 12 пункту 4 Розділу IX Інструкції, що на думку апелянта, унеможливлює встановити всі обставини даної пригоди, необхідні для правильного вирішення справи та винесення законного і обґрунтованого рішення.
Також вказує, що для усунення вищезазначених недоліків у схемі ДТП постановою судді Макарівського районного суду Київської області від 10.07.2020 року матеріали справи стосовно ОСОБА_1 повертались до Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУНП у Київській області для доопрацювання. Після проведення працівниками поліції необхідних дій на виконання вказаної постанови від 10.07.2020 року, в тому числі щодо встановлення місця зіткнення автомобілів, матеріали даної справи були   повернуті до суду першої інстанції і під час дослідження обставин даної дорожньо-транспортної пригоди в судовому засіданні було встановлено, що зіткнення транспортних засобів відбулось вже на зустрічній смузі руху, що свідчить про здійснення водієм автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2  ОСОБА_2 обгону на перехресті, що заборонено п.14.6 «а» ПДР України.
Отже, на переконання апелянта, встановлені під час розгляду даної справи обставини, а саме місце зіткнення автомобілів та їх фактичне розташування на проїзній частині після ДТП, відсутність гальмівного шляху, а також перелік пошкоджень транспортних засобів отриманих унаслідок ДТП, свідчить про відсутність в діях  ОСОБА_1 порушення п.10.1. ПДР України і як наслідок, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
На апеляційну скаргу захисника Криштофа Р.С. представник іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвокат Багрій І.О. подав свої заперечення.
 
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник уточнили вимоги поданої апеляційної скарги, а саме просили скасувати оскаржувану постанову судді від 17.09.2020 року стосовно ОСОБА_1 та закрити щодо нього провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
Вислухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника Криштофа Р.С. на підтримку доводів апеляційної скарги; пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 та його представника - адвоката Багрія І.О., які заперечували проти поданої апеляційної скарги, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та апеляційні доводи, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги захисника Криштофа Р.С., з огляду на наступне.
 
Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
 
У відповідності з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа),  відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
 
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що при розгляді даної справи вказані вимоги закону були дотримані судом першої інстанції, який всебічно, повно і об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини та прийняв рішення (постанову), зміст якої відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
 
Як вбачається з матеріалів справи, 21.06.2020 року близько 16 год. 00 хв., у селі Бишів Макарівського району Київської області, по вул. Київська відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ 32213-ЗНР» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія  ОСОБА_1 та автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , за наслідками якої на місці події працівниками поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, за порушення ним вимог п.10.1 ПДР України, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
 
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 заперечував свою вину у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди та пояснив, що він, керуючи автомобілем ГАЗ 32213-ЗНР (Газель) д.н.з. НОМЕР_1 , перебував у «кармані» по вул. Київська в с. Бишів. Маючи намір здійснити поворот ліворуч на вул. Польову, він бачив, що позаду нього в попутному напрямку рухався автомобіль «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 . Оскільки вказаний автомобіль знаходився на досить великій відстані, він увімкнув лівий покажчик повороту та переконавшись у відсутності перешкод для виконання свого маневру, розпочав поворот ліворуч і в цей час відчув удар у задню ліву частину свого автомобіля від автомобіля «Рено», під керуванням водія ОСОБА_2 . 
Також зазначив, що свої пояснення надані на місці ДТП він надавав під тиском поліцейського, який самостійно написав пояснення від його імені та, незважаючи на його заперечення, змусив засвідчити їх своїм підписом, здійснюючи на нього психологічний тиск. 
 
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди - водій автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду підтримав свої пояснення, надані ним на місці ДТП і в суді першої інстанції та зазначив, що рухаючись головною дорогою по вул. Київська в с. Бишів, він бачив попереду автомобіль ГАЗ 32213-ЗНР (Газель) д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв у «кармані» з правого боку проїзної частини, навпроти перехрестя з вул. Польова. Коли він наблизився до цього перехрестя, автомобіль Газель несподівано розпочав рух перпендикулярно через проїзну частину вул. Київська в напрямку вул. Польова, у зв`язку з чим він одразу застосував екстрене гальмування і намагаючись уникнути зіткнення, хотів об`їхати вказаний автомобіль з лівого боку, однак допустив з ним зіткнення.
Також вказав, що на місці пригоди ОСОБА_1 одразу визнав свою вину, при цьому жодного тиску на нього ніхто не здійснював, крім того, останній власноруч написав розписку та зобов`язався відшкодувати завдані ним збитки в результаті даної ДТП, після чого неодноразово приїжджав до нього ( ОСОБА_2 ), щоб оглянути пошкодження автомобіля «Рено», однак коли дізнався вартість ремонту, одразу почав заперечувати свою вину. 
 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 п.10.1 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення і пошкодження транспортних засобів, та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим відповідає фактичним обставинам справи та об`єктивно підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №432073 від 21.06.2020 року (а.с. 2), згідно якого водій  ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ГАЗ 32213-ЗНР» д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним та здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 ; даними, відображеними на схемі місця ДТП від 21.06.2020 року (а.с.3), яка без зауважень підписана обома учасниками даної пригоди, та фотознімках з місця пригоди (а.с. 44-49) щодо локалізації і характеру механічних пошкоджень транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП та взаємного розташування автомобілів на проїзній частині одразу після зіткнення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 31-34) щодо обставин за яких відбулась дана дорожньо-транспортна пригода, які повністю узгоджуються між собою та з іншими наявними в матеріалах справи доказами, а також письмовими поясненнями учасників даної пригоди (а.с. 4, 5), в тому числі водія ОСОБА_1 , в яких останній зазначив, що перед початку руху він не впевнився в безпечності свого маневру, не надав перевагу в русі автомобілю «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, та допустив з ним зіткнення. 
 
Судом першої інстанції належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, яким дана відповідна правова оцінка, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції. 
 
Виходячи з положень п.п. 1.3, 1.4 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані виконувати їх вимоги, при цьому кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
 
Відповідно до пункту 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
 
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки розпочинаючи рух ОСОБА_1 переконався, що він не створить перешкод легковому автомобілю, який рухався в попутному напрямку на достатньо великій відстані, перестроївся ліворуч та зайнявши крайнє положення на проїзній частині, почав виконувати поворот ліворуч, однак коли він майже закінчив свій маневр та перебував на смузі зустрічного напрямку, відчув удар від автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такий механізм виникнення даної ДТП не ґрунтується на матеріалах справи, а доводи захисника спростовуються сукупністю наявних у справі доказів, в тому числі і поясненнями самого ОСОБА_1 наданими працівникам поліції на місці ДТП (а.с. 5). 
 
Твердження ОСОБА_1 про те, що свої первинні пояснення, в яких він визнавав свою вину у вчиненні ДТП, він надав перебуваючи в шоковому стані та під тиском працівників поліції, суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи не містять, і апелянти не надали жодних доказів на підтвердження цих обставин.
Крім того, такі твердження спростовуються розпискою ОСОБА_1 від 21.06.2020 року (а.с. 122), в якій останній власноруч зазначив, що зобов`язується відшкодувати збитки завдані ним в результаті даної ДТП.
 
Апеляційні доводи про те, що ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху, а дана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенняводієм автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 вимог п.п. 12.3, 14.6 «а» ПДР України, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані обставини не знайшли свого об`єктивного підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а сукупність наявних в матеріалах справи доказів, свідчить про порушення вимог правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «ГАЗ 32213-ЗНР» д.н.з. НОМЕР_1  - ОСОБА_1 , дії якого перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.   
 
Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, в тому числі ті, на які посилався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, апеляційний суд вважає, що під час розгляду даної справи суддею належним чином були досліджені дані, що містяться в матеріалах справи, які з достатньою повнотою підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1  п.10.1 Правил дорожнього руху України, який перед початком руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.
 
Посилання апелянтів на Висновок експертного автотехнічного дослідження №117/20 від 21.10.2020 року, в якому зазначено, що в даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля «ГАЗ 32213-ЗНР» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, а дії водія автомобіля «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, апеляційний суд вважає безпідставними і не приймає цей Висновок до уваги, оскільки висновок експертного автотехнічного дослідження, як доказ, не має наперед встановленої сили і відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП оцінюється судом у сукупності з іншими доказами, які встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що схема ДТП від 21.06.2020 року складена з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», оскільки на ній не відображено місце зіткнення та його координати відносно сталих орієнтирів, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що не зазначення на схемі ДТП місця зіткнення транспортних засобів було усунуто судом при розгляді даної справи шляхом допиту учасників ДТП та свідків, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції, а відсутність на схемі ДТП відомостей, передбачених п.п. 5, 8, 12 п.4 Розділу IX цієї Інструкції, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
 
За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в справі зібрано достатньо доказів на підтвердження факту порушення водієм ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулось зіткнення та пошкодження транспортних засобів, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а тому постанова судді Макарівського районного суду Київської області від 17.09.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, про що ставиться  питання в апеляційній скарзі, відсутні.        
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника Криштофа Р.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Макарівського районного суду Київської області від 17 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.  
 
  Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

 
                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               І.М. Сілкова