Ухвала
19 лютого 2021 року
м. Київ
справа № 638/2060/20
провадження № 61-1917ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 
(далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом 
до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь штраф за невиконання договору будівельного підряду у сумі 40 000 грн 
та пеню у розмірі 36 000 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року позов ФОП ОСОБА_1 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 штраф у сумі 
40 000 грн та пеню у розмірі 36 000 грн.
Вирішено питання розподілу витрат по сплаті судового збору.
Постановою Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 липня 2020 року скасовано.
У задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання розподілу витрат по сплаті судового збору.
05 лютого 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ФОП ОСОБА_1 , в якій він просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить поновити строк 
на касаційне оскарження судового рішення, посилаючись на те, що повний текст оскарженої постанови суду апеляційної інстанції він отримав 
29 грудня 2020 року, що підтверджується копією конверта Харківського апеляційного суду.
Оскільки причина пропуску цього процесуального строку є поважною, 
строк на касаційне оскарження на підставі частини другої 
статті 390 Цивільного процесуального кодексу України підлягає поновленню.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, 
що не підлягає касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення 
для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, 
при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й передбачуваності цивільних правовідносин.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 76 000 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму 
для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).
Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
ФОП ОСОБА_1 вказав, що у касаційній скарзі ним порушено 
питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника, тому є підстави для відкриття касаційного провадження. Верховний Суд, дослідивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, 
з такими твердженнями ФОП ОСОБА_1 не погоджується і вважає їх безпідставними, оскільки основними аргументами заявника є неправильна оцінка судом апеляційної інстанції доказів, зокрема умов укладеного між сторонами договору та порядку їх виконання.
Оцінивши вказані доводи заявника, врахувавши ціну позову, характер правовідносин сторін, а також зміст оскарженого судового рішення, яким 
на підставі встановлених у конкретній справі обставин відмовлено 
у задоволенні позову, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для особи, яка подала касаційну скаргу. Також Верховним Судом не встановлено фундаментального значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики.
Посилання в касаційній скарзі на те, що заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, 
при розгляді іншої справи суд не приймає до уваги, оскільки заявник не довів того, що на розгляді в суді перебуває інша справа, в якій не підлягають доказуванню обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням.
Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ФОП ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року задовольнити.
Поновити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду 
від 15 грудня 2020 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року у справі за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.
Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, 
яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       С. Ф. Хопта
 
       В. В. Шипович