ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року	Львів	Справа № 813/4805/17 пров. № А/857/14081/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді –                                     Макарика В.Я.

суддів –                                                          Бруновської Н.В., Запотічного І.І.

за участю секретаря судового засідання – Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 24 квітня 2018 року ( головуючий суддя в суді першої інстанції Гулик А.Г., судді Качур Р.П., Коморний О.І.) у справі № 813/4805/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласна медико-соціальна експертна комісія №3 комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи" про зобов`язання вчинення дій,-

                                                     В С Т А Н О В И В:          

14 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Міністерства внутрішніх справ України , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Обласна медико-соціальна експертна комісія №3 комунального закладу Львівської обласної ради "Львівський обласний Центр медико-соціальної експертизи" в якому просив зобов`язати ГУ НП у Львівській області скласти та подати в МВС України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Зобов`язати МВС України призначити позивачу одноразову грошову допомогу відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію» і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним і скасовано рішення комісії по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, оформлене протоколом №10, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо повернення без розгляду матеріалів про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до листа від 05.04.2016 №15/2-1171.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, та прийняти відповідне рішення з врахуванням обставин, встановлених судом у справі.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Судові витрати стягненню зі сторін не підлягають.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Міністерство внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального права, рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, без врахування принципу верховенства права з підстав викладених в апеляційній скарзі.
Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч.4  ст.229 КАС України  за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.
Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ, з яких звільнений в запас відповідно до наказу ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 №801о/с, у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу (службу) в інші міністерства, центральні органи виконавчої влади (установи, організації).
Згідно з наказом ГУ НП у Львівській області від 07.11.2015 №9о/с позивача призначено на посаду заступника начальника відділу кримінальної поліції (відділу кримінальної розвідки) ГУ НП у Львівській області.
Наказом ГУ НП в Львівській області від 03.12.2015 №113о/с позивача   звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).
Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10ААВ №898694 від 29.02.2016 позивачу встановлено третю групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Наявність у позивача захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, підтверджується також свідоцтвом про хворобу №502 від 04.11.2015.
Позивач звертався з рапортами від 02.03.2016 до голови Ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області та від 19.07.2017 до начальника ГУ НП у Львівській області про призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Документи про призначення ОСОБА_1 такої допомоги листом від 10.03.2016 скеровані на розгляд до МВС України.
Листом від 05.04.2016 №15/2-1171 МВС України повернуло без розгляду матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу, зазначивши, що призначення вказаної допомоги повинно проводитись за останнім місцем служби поліцейського.
18.10.2017 комісія по розгляду з оформлення і виплати одноразової грошової допомоги ГУ НП у Львівській області прийняла рішення, оформлене протоколом №10 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.10.2017, про відмову у виплаті та повернення матеріалів щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.6 ст.23 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 №565-XII (втратив чинність 07.11.2015) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми Закону України «Про міліцію» Кабінетом Міністрів України 21.10.2015 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції №850 (набрав чинності 10.11.2015) (далі - Порядок).
Відповідно до п.2 вказаного Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до п.п.2 п.3 Порядку грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, зокрема, у розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
У пункті 7 Порядку наведено перелік документів, що подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності.
Згідно з пунктами 8-10 Порядку керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги. МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС.
У пункті 14 Порядку наведено вичерпний перелік підстав за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, а саме якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

02.07.2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Суд першої інстанції встановив, що позивачу встановлено інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. 

Врахувавши викладені норми законодавства, а також матеріали справи, варто зазначити, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку, тобто за останнім місцем служби в органах внутрішніх справ.

Частиною першою статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» визначено перелік осіб, яким призначається і виплачується за вказаним Законом одноразова грошова допомога в разі визначення втрати працездатності поліцейського, і підставою для виплати допомоги є встановлення інвалідності в результаті поранення або захворювання, отриманого під час служби в поліції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про те, що в МВС України не було законних підстав повертати без розгляду документи позивача для призначення одноразової грошової допомоги. Вказана позиція суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13.02.2018 у справі №К/9901/10764/18.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Взявши до уваги викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, висновки суду є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-
          
                                                        П О С Т А Н О В И В:             

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду  від 24 квітня 2018 року у справі № 813/4805/17 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої  статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. Я. Макарик 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 25 лютого 2021 року.