ПОСТАНОВА 
Іменем України

17 лютого 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/3382/20
провадження № 22-ц/4809/496/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,
за участю секретаря судового засідання Деменко О.І.,
учасники справи:
позивач – Кіровоградська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького,
відповідачі – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхова Світлана Володимирівна, 
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2020 року у складі судді Мохонько В.В. 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року перший заступник керівника Кіровоградської місцевої прокуратури звернувся в суд із позовом в інтересах держави в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєхова Світлана Володимирівна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування рішень про реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру. 
Позов обгрунтовано тим, що Головою Кіровоградської обласної державної адміністрації 03.10.2018 винесено розпорядження №723-р «Про затвердження розподілу субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на проектні, будівельно-ремонтні роботи, придбання житла та приміщень для розвитку сімейних та інших форм виховання, наближених до сімейних, та забезпечення житлом дітей-сиріт, осіб з їх числа». 
Розпорядженням голови Кіровоградської обласної державної адміністрації від 03.08.2018 №574-р затверджено склад комісії «З питань прийняття рішень, щодо визначення напрямів та об`єктів на які у 2018 році буде спрямована субвенція».
На засіданні вказаної комісії 13.09.2018 розглянуто пропозицію виконавчого комітету Міської ради міста Кропивницького, щодо придбання житла для дітей-сиріт, зокрема за адресою: АДРЕСА_1 . Пакет документів про винесення на розгляд комісії питання щодо виділення коштів підготовлено Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького відповідно до постанови Кабінету міністрів України №877 від 15.11.2017.
Згідно рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 13.04.2007 №465 «Про призначення опіки над малолітніми дітьми та майном», призначено опікуном ОСОБА_3 , яка мешкає в АДРЕСА_2 , над малолітніми онуками - сиротами ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьки дітей померли.
На підставі статті 33 Закону України «Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та осіб з їх числа» ОСОБА_2 поставлено на квартирний облік як дитину-сироту.
В подальшому, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, в особі начальника Тимоховської Тетяни Миколаївни, 20.11.2018 укладено тристоронній договір купівлі-продажу №1958 Згідно п.1 вищенаведеного Договору, Продавець - ОСОБА_1 зобов`язалась передати майно, а саме квартиру, у власність Покупцю - ОСОБА_2 , Покупець зобов`язався прийняти майно, а Платник - Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького сплатити за вказане нерухоме майно визначену у цьому договору грошову суму.
Відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку майна від 15.09.2018, виданому ФОП ОСОБА_5 , ринкова вартість квартири, яка відчужується становить 434586,00 (чотириста тридцять чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість) гривень.
Так, згідно платіжного доручення №4 від 22.11.2018 Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького за вищенаведеними реквізитами перераховано грошові кошти в сумі 443331,86 грн.
Зауважує, що в провадженні Кропивницького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2019 за №42019120000000044 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст. 191, ч.4 ст.358, ч.2 ст. 190 КК України.
Під час проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження отримано висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №3412/3413/19-27 від 30.10.2019. У висновках вищезазначеної експертизи визначено наступне технічний паспорт №042/18 від 16.07.2018 має недостовірні відомості щодо площі об`єкта нерухомості - квартири АДРЕСА_3 , так і відомостей щодо фізичної особи-підприємця, яким ніби-то виготовлено вищевказаний технічний паспорт.
Таким чином, в порушення вимог чинного законодавства та п.6 Договору купівлі-продажу №1958 від 20.11.2018 ОСОБА_1 надано неправдиві та недостовірні відомості щодо відчужуваної нею квартири АДРЕСА_3 .
Позивач просив визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20.11.2018, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тєрєховою С.В., за № 1958, щодо відчудження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 ; скасувати запис № 1958 від 20.11.2018 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_3 ; стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького кошти в розмірі 443331,86; вирішити питання щодо судових витрат.
29 жовтня 2020 року Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького звернулося до суду із клопотаннями про залишення позову без розгляду.
Клопотання мотивовано тим, що подана прокурором позовна заява не містить жодного обґрунтування того, що Управління з питань захисту прав дітей знало або повинно було знати про порушення інтересів держави, але не звернулось до суду з відповідним позовом. Прокурор звертаючись з даним позовом не обґрунтував та не довів бездіяльність Управління.
Також зазначено, що 28.05.2020 на адресу Кіровоградської місцевої прокуратури було направлено лист № 1280, в якому зазначено, що документи, які стосуються вищезазначеної квартири вилучені з Управління на час проведення експертизи на підставі ухвали суду. Також проінформовано, що за результатами проведення експертизи стане зрозуміло про наявність або відсутність підстав для звернення до суду. Та у разі надходження інформації щодо недостовірності документів та їх повернення, Управлінням з питань захисту прав дітей буде звернуто відповідний позов до суду. СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області завершило досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42020120000000044 від 14.05.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.З ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України.
Про недостовірність технічного паспорту на квартиру управлінню з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького стало відомо лише після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження тобто 31.08.2020 року.
Таким чином, на момент звернення прокурора до суду управління з питань захисту прав дітей не мало, і на даний час не має у розпорядженні документи щодо вищезазначеної квартири, не володіло інформацією щодо недостовірності документів поданих продавцем квартири. Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор фактично позбавляє компетентний орган права самостійно звернутися до суду із відповідною заявою.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.10.2020 позовну заяву Кіровоградської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького залишено без розгляду. 
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись з ухвалою суду Кіровоградська місцева прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд до суду першої інстанції, вирішити питання щодо судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Вважає, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув увагу на те, що звернення з цим позовом обумовлено необхідністю захисту державних інтересів. Інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, тому їх наявність повинна бути предметом оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора до суду. Невжиття дій до визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру свідчить про не здійснення захисту інтересів держави уповноваженим органом. 
Вказує, що підставою для заявлення позову стало встановлення в рамках кримінального провадження порушенням законодавства у сфері використання бюджетних коштів, порушення вимог чинного законодавства у сфері охорони дитинства та п.6 договору купівлі-продажу №1958 від 20.11.2018, що полягало в наданні відповідачем недостовірних відомостей з приводу відчужуваної нею квартири та як наслідок: витрачання бюджетних коштів у сумі майже півмільйона гривень, порушення житлових прав дитини-сироти.
Звернення прокурора до суду з позовом обґрунтовано захистом інтересів держави та дитини, у зв`язку із неналежним здійсненням своїх повноважень Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького, оскільки з часу встановлення факту порушення (у травні 2019 року стало відомо прокурору, а в березні 2019 року у зв`язку із подачею заяви представником дитини до служби у справ дітей міської ради) до цього часу не вжито дієвих заходів для захисту в судовому порядку порушених прав дитини-сироти.
Вважає, що подання прокуратурою позовної заяви у даному випадку є єдиним ефективним засобом захисту порушених інтересів держави. 
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
02 лютого 2021 року до суду апеляційної інстанції від Управління з питань захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказує, що подана прокурором позовна заява не містить жодного обгрунтування того, що управління з питань захисту прав дітей знало або повинно було знати про порушення інтересів держави, але не звернулось до суду з відповідним позовом. Прокурор звертаючись з даним позовом не обґрунтував та не довів бездіяльність Управління.
Зауважує, що на момент звернення прокурора до суду першої інстанції управління з питань захисту прав дітей не володіло інформацією щодо недостовірності документів поданих продавцем квартири.
Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор фактично намагався позбавити компетентний орган права самостійно звернутися до суду із відповідною заявою.
На момент розгляду судом першої інстанції справи Управлінням з питань захисту прав дітей Міської ради м. Кропивницького було підготовлено позовну заяву про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 , але через відсутність кошторисних призначеньвирішувалось питання щодо сплати судового збору.
Звертає увагу суду, що Управлінням подано позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу недійсним, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту «Судова влада України» (справа № 404/8365/20 провадження 2/404/2471/20).
         Крім того, у рамках кримінального провадження до Ленінського районного суду м. Кіровограда Управлінням звернуто цивільний позов в порядку ст.128 КПК України до ОСОБА_1  про відшкодування майнової шкоди. 
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга Кіровоградської місцевої прокуратури підлягає задоволенню з наступних підстав.
Повноваження прокурора у спірних правовідносинах визначено, зокрема, Конституцією України та Законом України «Про прокуратуру».
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Згідно з положеннями частин третьої та четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час пред`явлення прокурором позову, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Отже, винятковими випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття «інтерес держави».
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).
Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.
У справі, що розглядається, прокурор, звертаючись до суду з позовом відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру», частини четвертої статті 56 ЦПК України, обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, зазначив, у чому полягає порушення інтересів держави, та визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. 
Зокрема, зазначив, що Управлінням з питань захисту прав дітей з часу встановлення факту порушень вимог чинного законодавства до теперішнього часу не вживались заходи захисту у судовому порядку порушених прав та відповідні позови до відповідачів не пред`являлись.
Прокурор, листом від 19 травня 2020 року (а.с. 109), повідомив Управління захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького про намір звернутися до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі – продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру. 
Натомість, 28.05.2020, Управлінням захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького було направлено лист № 1280 на адресу Кіровоградської місцевої прокуратури, яким повідомлено, що документи які стосуються вищезазначеної квартири вилучені з Управління на час проведення експертизи на підставі ухвали суду. Також проінформовано, що за результатами проведення експертизи стане зрозуміло про наявність або відсутність підстав для звернення до суду. Та у разі
надходження інформації щодо недостовірності документів Управлінням
з питань захисту прав дітей буде подано відповідний позов до суду. 
У постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.
У цій справі підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив нездійснення Управлінням захисту прав дітей Міської ради міста Кропивницького упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.
       Тому апеляційний суд вважає, що прокурор обґрунтував наявність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави. 
Незгода суду з наведеним у позовній заяві обґрунтуванням прокурора щодо визначеної ним підстави представництва, не є підставою для залишення позову без розгляду.
Суд першої інстанції постановив ухвалу про залишення позову без розгляду, на підставі пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України - якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи. 
Проте, за умови, що суд першої інстанції відкрив провадження у справі, прокурор у позові мотивував підстави здійснення ним представництва, тому відсутні правові підстави для залишення позовної заяви прокурора без розгляду. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до положень п.4 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Отже ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2020 року  слід скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Кіровоградської місцевої прокуратури задовольнити.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 жовтня 2020 року скасувати і направити справу до того ж суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань
Судді                                                                                 О.Л. Карпенко        
        С.І. Мурашко