Ухвала
Іменем України
 
23 лютого 2021 року
м. Київ
Справа № 127/28466/19
Провадження № 51-77 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                               ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої  та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 12018020000000004 повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України.
Її чоловік ОСОБА_4 , не погоджуючись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій зазначав про порушення під час досудового розслідування кримінального провадження № 12018020000000004 щодо ОСОБА_5 його прав та прав його малолітніх дітей – ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Ухвалою судді Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року його апеляційну скаргу повернуто на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України.
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі, підписаній згідно з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 22 лютого 2021 року ОСОБА_4 , останній ставить питання про скасування ухвали Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 зазначає, що ним до Вінницького міського суду Вінницької області було подано скарги в порядку ст. 303 КПК України щодо порушень його прав та прав малолітніх дітей під час досудового розслідування, однак суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, повернувши обвинувальний акт, не вирішив поданих ним скарг. З цих підстав він звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, однак суд апеляційної інстанції дійшов безпідставного висновку, що ОСОБА_4 не відноситься до кола осіб, які мають право оскаржити рішення суду першої інстанції про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_5 , оскільки це обмежує його право на доступ до суду.
Мотиви суду
Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження потрібно відмовити з огляду на таке.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати:                                   1) обвинувачений, стосовно якого ухвалено обвинувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині, що стосується інтересів обвинуваченого;                            2) обвинувачений, стосовно якого ухвалено виправдувальний вирок, його законний представник чи захисник - в частині мотивів і підстав виправдання; 3) підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; 4) законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусового заходу виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; 5) законний представник та захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру;                   6) прокурор; 7) потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; 8) цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 9) цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; 91) представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи; 92) фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію; 93) викривач - у частині, що стосується його інтересів під час вирішення питання виплати йому винагороди як викривачу; 10) інші особи у випадках, передбачених цим Кодексом.
 
При цьому, п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Обґрунтовуючи своє право, а також право малолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 12018020000000004,   ОСОБА_4 зазначає про порушення його прав та прав його дітей під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , тому він відносить себе до інших осіб, свобод та інтересів яких стосується оскаржуване судове рішення.
Проте колегія суддів Верховного Суду не може погодитися з такими доводами скаржника і вважає їх необґрунтованими. 
З касаційної скарги, долучених до неї копій судових рішень та інших документів не убачається даних про те, що ОСОБА_4 , а також малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , мають будь-який процесуальний статус у кримінальному провадженні № 12018020000000004 щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України, а доводи про порушення права скаржника та прав його дітей під час проведення конкретних слідчих дій у цьому кримінальному провадженні не наділяють ОСОБА_4 правом на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року про повернення обвинувального акта.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, правильно встановивши, що ОСОБА_4 не відноситься до осіб, які в силу положень ст. 393 КПК України мають право на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні № 12018020000000004, на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України дійшов обґрунтованого висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає поверненню, з чим погоджується і колегія суддів Верховного Суду.
Отже, з касаційної скарги та наданих судових рішень убачається, що підстав для її задоволення немає.
Тому, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 листопада 2020 року про повернення апеляційної скарги.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді
 
ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                       ОСОБА_3