Справа № 461/5806/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 33/811/1704/20                  Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

з участю захисника – адвоката Танчина Є.Б.,
представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою Галицької митниці Держмитслужби на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, обмежившись усним зауваженням.
Вилучений, згідно з протоколом №1172/20900/20 від 25.06.2020 року товар, а саме: Електричний інвалідний візок (акумуляторний), торгової марки Invacare Stream з ознаками використання та із запасним акумулятором - 1 шт.; пластир медичний торгової марки «Biatain» в кількості 21 упаковка; пластир медичний торгової марки «Соmfeel» в кількості 2 упаковки – повернуто ОСОБА_1 . 
Згідно з протоколом про порушення митних правил № 1172/20900/20 від 25.06.2020, перед початком митного контролю ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем № «114» Львівської митниці ДФС, під час проведення митного огляду окрім особистих речей та задекларованого товару було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: Електричний інвалідний візок (акумуляторний), торгової марки Invacare Stream з ознаками використання та із запасним акумулятором - 1 шт.; пластир медичний торгової марки «Biatain» в кількості 21 упаковка; пластир медичний торгової марки «Соmfeel» в кількості 2 упаковки; документів щодо вартості вказаного товару ОСОБА_1 не надав. Не задекларований товар знаходився у відсіку для зберігання особистих речей.
На постанову судді представник Галицької митниці Держмитслужби Лубоцький Б.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накласти на нього стягнення передбачене санкцією статті, стягнути з ОСОБА_1 витрати за зберігання товару на складі митниці.
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що висновок суду є помилковим, постанова необ`єктивною, невмотивованою, безпідставною. ОСОБА_1 згідно з поясненнями визнав факт перевезення товару, з метою його передачі іншому громадянину. В ході митного контролю та декларування, не заявив про перевезення товару та будь-яких документів на такий не надав. Документи про передачу інвалідного візка від некомерційної установи «Християнської церкви Зальцгіттер-Бад» для громадянина ОСОБА_2 були надані лише в судовому засіданні. Вважає, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 за яке передбачено стягнення в розмірі 67411,50 грн, не можна вважати малозначним.
У судовому засіданні представник Галицької митниці Держмитслужби Дунас М.О. апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, просив задоволити.
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 будучи повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не з`явився. Захисник ОСОБА_1 – адвокат Танчин Є.Б. заявив клопотання про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який повідомлений про час та місце апеляційного розгляду.
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
У судовому засіданні захисник Танчин Є.Б. апеляційну скаргу заперечив, просив судове рішення залишити без змін. Зазначив, що у ОСОБА_1 відповідно до п.18, п.19 ст. 370 МК України, не було обов`язку декларувати вилучений у нього товар. Постанову судді вважає законною, а апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби безпідставною.
Заслухавши пояснення представника митниці Дунаса М.О. на підтримку апеляційної скарги, виступ захисника Танчина Є.Б., який заперечив апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Органом митниці дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 472 МК України як переміщення товарів через митний кордон України шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних відомостей про товар.
Постановляючи оскаржену постанову суддею першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 вперше притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, вилучений товар перевозився з метою передачі особі з інвалідністю, зважаючи на вид та розмір передбаченого покарання, мету призначення покарання та співмірність можливого покарання вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності призначення покарання, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не спричинили істотної шкоди державним чи суспільним інтересам, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за порушення митних правил у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити і обмежитись усним зауваженням.
З таким висновком погоджується й апеляційний суд.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, мотивувавши своє рішення.
Доводи апеляційної скарги про помилковість та необґрунтованість висновку суду першої інстанції є безпідставними.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Судове рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 17 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                                         І.О. Стельмах