ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/3842/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Шрамко Ю.Т.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  23 лютого 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді          Парінова А.Б., 
суддів:                     Земляної Г.В.,
                                        Карпушової О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ел-Ком Сервіс" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Ел-Ком Сервіс" з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 24 вересня 2018 року № 0048941404, яким ТОВ "Ел-Ком Сервіс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 283 091,00 грн., з них за основним платежем 226 473,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 56 618,00 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки прийняте відповідачем на підставі висновків, зроблених за результатами перевірки позивача, які не відповідають фактичним обставинам. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 15 серпня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 24 вересня 2018 року №0048941404. 
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає доводи аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та разом з цим наголошує про не доведеність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом. Зокрема, зазначає, що у контрагента позивача відсутні основні засоби та трудові ресурси для здійснення господарської діяльності. На підставі даних протоколу допиту директора контрагента позивача - ТОВ "Спец-Альянс Груп" встановлено непричетність останнього до створення та ведення фінансово-господарської діяльності зазначеного Товариства. При цьому, апелянт зауважує, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги вказаний протокол допиту свідка, який є більш значущим ніж нотаріально завірена заява з поясненнями останнього, та є належним та достатнім доказом нереальності господарських операцій позивача з даним Товариством. Також, апелянт вважає, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції не дотримався позиції Верховного Суду та не встановив всіх обставин, що мають значення для розгляду справи, зокрема, чи був спроможний контрагент позивача фактично виконати умови спірного договору; за яких обставин та у який спосіб налагоджено господарськи зв`язки між позивачем та його контрагентом тощо.
З огляду на зазначене, апелянт наголошує, що висновок суду першої інстанції щодо реальності здійснення господарських операцій позивача з зазначеним контрагентом не відповідає фактичним обставинам справи, а рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Позивачем, було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого останній зазначає, що вимоги апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а викладені у апеляційній скарзі доводи - такими, що суперечать нормам чинного законодавства. Разом з цим, позивач стверджує, що судом першої інстанції при вирішенні даного спору було правильно встановлено обставини справи та надано їм належну правову оцінку з дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.
З огляду на викладені у відзиві обставини, позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, з 07 по 13 серпня 2018 року податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Спец-Альянс Груп" (код ЄДРПОУ 41163865) за листопад-грудень 2017 року, за результатами якої складено Акт перевірки від 20.08.2018 року №822/26-15-14-04-05/37509034.
Актом перевірки встановлено порушення позивачем вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, в загальній сумі 226 473,00 грн., у т.ч. за листопад 2017 р. в сумі 32 912,00 грн. та за грудень 2017 р. в сумі 193 561,00 грн.
На підставі Акту перевірки 24.09.2018 відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 283 091,00 грн., з яких за податковими зобов`язаннями - 226 473,00 грн., а за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 56 618,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятим відповідачем податковим повідомленням - рішенням, позивач звернувся за захистом порушених прав та інтересів до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано усі належним чином оформлені первинні документи, якими, у сукупності з іншими наданими позивачем та дослідженими судом доказами підтверджується реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ "Спец-Альянс Груп". Крім цього, судом першої зазначено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження наявності обвинувального вироку або постанови суду у справі про адміністративний проступок, які набрали законної сили, та/або інших судових рішень, в яких була б встановлена фіктивність спірних правочинів. За наведених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що твердження відповідача щодо протиправного заниження позивачем ПДВ на загальну суму 226473,00 грн.  є  необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення - протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України в органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначено положеннями Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу. 
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК України). 
В силу п. 198.3. ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Згідно з п.198.6. ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними.
Відповідно до п.200.1 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Вимогами п.200.2, 200.3 ст.200 ПК України встановлено, що      при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України, якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг (підпункт «а»).
Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України визначено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту. 
Положеннями п. 44.1, п.п. 44.3 - 44.5 ст. 44 ПК України регламентовано, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Згідно зі ст.ст. 1, 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку. 
Первинні документи по відображенню господарських операцій являються основою і для податкового обліку.
Первинний документ згідно з визначенням ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»      містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Отже, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених позивачем у складі ціни за виконані роботи, необхідні первинні документи, оформлені відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні". Проте, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Тобто, з наведеного слідує, що законодавцем визначається поняття первинних документів, як доказів, які підтверджують реальність здійснення економічної господарської операції, здійснення договірних відносин за результатами яких відбулась зміна майнового стану платника податків та змінились показники податкового зобов`язання такого платника. Первинні документи повинні підтвердити укладання договору між платником податку, у даному випадку позивачем, його виконання тобто отримання послуг для власної діяльності, здійснення оплати, що передбачає передачу коштів від замовника на рахунок виконавця.
Як вже зазначалось, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричинити реальні зміни майнового стану платника податків. 
Отже, досліджуючи питання щодо фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом ТОВ "Спец-Альянс Груп", що були предметом документальної позапланової виїзної перевірки та стали підставою для винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає про таке.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач здійснює такі види діяльності: код КВЕД 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (основний); код КВЕД 43.21 електромонтажні роботи; код КВЕД 43.22 монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; код КВЕД 46.69 оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; код КВЕД 71.12 діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; код КВЕД 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.
В межах здійснення господарської діяльності 03.11.2017 позивачем, як замовником та ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником було укладено Договір №11/17, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк монтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4 (гіпермаркет "Ашан Кільцева"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 8029,00 грн., в т.ч. ПДВ 1338,17 грн.
Також, 06.11.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №Ч/1092-2, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк електромонтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Хотинська, 43, а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 192200,00 грн., в т.ч. ПДВ 32033,33 грн.
14.11.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №А 43.21, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк електромонтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4 (гіпермаркет "Ашан Кільцева") та вул. Берковецька (гіпермаркет "Ашан Біличі"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 52356,00 грн., в т.ч. ПДВ 8726,00 грн.
16.11.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №Х/Т 1193, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк електромонтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Тарасівська, 3, а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 1000000,00 грн., в т.ч. ПДВ 166666,67 грн.
01.12.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №КУ 12/17, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк ремонтні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4 (гіпермаркет "Ашан Кільцева"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 17606,00 грн., в т.ч. ПДВ 2934,33 грн.
01.12.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №Р 12/17, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк ремонтні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т Степана Бандери, 15а (гіпермаркет "Ашан Петрівка") та пр-т Генерала Ватутіна, 2 (гіпермаркет "Ашан Радужний"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 13573,00 грн., в т.ч. ПДВ 2262,17 грн.
06.12.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №К 1194, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк електромонтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4 (гіпермаркет "Ашан Кільцева"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 65479,00 грн., в т.ч. ПДВ 10913,17 грн.
01.12.2017 між ТОВ "Спец-Альянс Груп", як підрядником, та позивачем, як замовником, укладено Договір №01/12/2017, за умовами якого підрядник зобов`язується на свій ризик своїми та залученими силами і засобами, із використанням власних та залучених інструментів, обладнання, а також власних матеріалів, або матеріалів поставки замовника, виконати та передати в обумовлений строк електромонтажні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Велика Кільцева, 4 (гіпермаркет "Ашан Кільцева"), а замовник зобов`язується надати підрядникові майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт, прийняти закінчений об`єкт і повністю сплатити вартість виконаних робіт на загальну суму 9600,00 грн., в т.ч. ПДВ 1600,00 грн.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання вказаних Договорів, ТОВ "Спец-Альянс Груп" виконало відповідні роботи на загальну суму 1358843,00 грн., в т.ч. ПДВ 226473,83 грн., на підтвердження чого надано відповідні копії актів надання послуг, а також податкових накладних, які були прийняті контролюючим органом. 
Наданими позивачем до матеріалів справи  платіжними дорученнями з відміткою банку про проведення платежу підтверджено факт оплати позивачем вказаних вище робіт на загальну суму 1 358 843,00 грн., в т.ч. ПДВ 226 473,83 грн.
Судом встановлено, що на час існування спірних правовідносин і позивач і його контрагент ТОВ "Спец-Альянс Груп" володіли належним рівнем правосуб`єктності.
Отже, з наведеного вбачається, що господарські взаємовідносини між ТОВ "Ел-Ком Сервіс" та ТОВ "Спец-Альянс Груп" належним чином документально оформлені та спричинили зміни в структурі активів та зобов`язань, оскільки грошові кошти були перераховані, а послуги отримано, а отже - відповідні операції мали реальний характер.
Разом з тим, колегія суддів критично оцінює посилання апелянта про відсутність у контрагента позивача основних засобів та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності, з огляду на наступне.
Так, зокрема, апелянт вказані доводи обґрунтовує тим, що в актах надання послуг відсутня будь-яка інформація про конкретний час, місце та ким, за яких обставин вони надані. Проте, з матеріалів справи вбачається, що в актах надання послуг за вказаними договорами зазначено дати їх складання та поставлені підписи та печатки, які можуть ідентифікувати осіб, що уповноважені на ведення господарської діяльності підприємств, оскільки аналогічні печатки та підписи містяться на інших документах, справжність яких не заперечується.
Колегія суддів зазначає, що згідно правової позиції Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 29 березня 2018 року по справі №825/1391/17 "з метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці.
При цьому, ступінь деталізації опису господарської операції у первинному документі законодавством не встановлена. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені.
Власне відсутність максимальної деталізації виду виконаних послуг та окремих позицій у первинних облікових документах, які не впливають на зміст господарської операції, не перешкоджає прийняттю цих документів до обліку та не є свідченням відсутності виконаних господарських операцій".
За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що акти виконаних робіт не повинні містити інформацію, зокрема, якими конкретно працівниками вони виконані, оскільки стороною з боку виконавця виступала юридична особа.
Доводи апелянта щодо неможливості здійснення контрагентом позивача господарської діяльності у зв`язку з відсутністю у підприємства основних засобів та трудових ресурсів для здійснення такої діяльності є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та достатніми доказами та ґрунтуються виключно на припущеннях, які, в свою чергу, базуються на узагальненій податковій інформації без проведення перевірки контрагента позивача та дослідження первинних документів.
При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з правовою Верховного Суду викладеною у постанові від 16 січня 2018 року у справі № К/9901/2558718, чинне законодавство не зобов`язує платника податків перевіряти безпосереднього контрагента на предмет виконання ним вимог податкового законодавства перед тим як вносити відповідні суми витрат до складу валових витрат і суми ПДВ - до податкового кредиту. Можлива відсутність у контрагента трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань, не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
Враховуючи той факт, що у Товариства наявні всі первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку та які підтверджують факт виконання робіт ТОВ "Спец-Альянс Груп" на користь позивача, колегія суддів вважає, що висновки податкового органу про відсутність підстав у Товариства позивача на формування податкового кредиту по взаємовідносинам з зазначеним контрагентом є необґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сам по собі факт того, що контрагент позивача є фігурантом у кримінальному провадженні, не дає підстав до висновку про безтоварність господарських операцій. Відповідачем не надано вироків стосовно посадових осіб контрагента позивача. Так само й окремі, незначні недоліки у первинних документах не можуть бути підставою для позбавлення платника права на формування витрат та податкового кредиту, з огляду на інші документи, надані платником.
При цьому, колегія суддів зауважує, що протокол допиту свідка є лише доказом у кримінальному провадженні та підлягає оцінці судом під час винесення вироку по справі.
Порушення вимог закону щодо порядку формування засобів доказування, як процесуальної форми судових доказів, тягне за собою їх недопустимість як доказів, що унеможливлює використання сторонами та судом даних (інформації), що містяться в них, для вирішення спору, зокрема, недотримання контролюючим органом порядку легалізації матеріалів кримінального провадження (встановлені положеннями статті 95 Кримінального процесуального кодексу України), які контролюючий орган хоче використати як доказ в адміністративному судочинстві. 
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду у постанові від 13 листопада 2020 року по справі № 806/2438/15.
Отже, судом першої інстанції було правильно встановлено, що податкове повідомлення-рішення від 24 вересня 2018 року № 0048941404 є    протиправним та підлягає скасуванню.
Разом з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Водночас, апелянтом не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано жодних належних та допустимих доказів які б свідчили про правомірність прийнятих ним рішень у межах спірних правовідносинах.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення відповідача, не відповідає критеріям, визначеним ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень є протиправними та таким, що прийняте відповідачем необґрунтовано.
Отже, на підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Разом з цим, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції було у повній мірі встановлено обставини справи, яким надано належну правову оцінку із дотриманням діючих норм матеріально та процесуального права.
У свою чергу, вказані представником відповідача в апеляційній скарзі доводи не свідчать про наявність передбачених ст. 317 КАС України підстав для скасування рішення суду першої інстанції, зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-245, 308, 311, 315-316, 321-322, 325, 328-329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 серпня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      А.Б. Парінов

Судді                                                                                          Г.В. Земляна

                                                                                          О.В. Карпушова