П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/8126/20-а 
Головуючий у 1-й інстанції:  Шаповалова Тетяна Михайлівна 
          Суддя-доповідач:  Ватаманюк Р.В. 

17 березня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  військової частини НОМЕР_1  на  рішення   Вінницького окружного адміністративного суду  від  05 січня 2020 року (складене 05 січня 2021  року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до Замостянського відділу державної виконавчої служби в місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 (далі - третя особа) про  визнання протиправною та скасування постанови, 

В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 21.12.2020 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн від 07.12.2020 року, винесену у межах виконавчого провадження №63826962.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05.01.2021 у задоволенні позову відмовлено повністю.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим листом №120/1349/20-а, виданим Вінницьким окружним адміністративним судом 23.11.2020. Винесення державним виконавцем постанови №63826962 про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 є його прямим обов`язком, який виник одночасно із винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов  задовольнити повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішень, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення. В той же час державним виконавцем не було здійснено жодних дій з примусового виконання рішень суду про стягнення з боржника – військової частини НОМЕР_1 на користь стягувача присуджених сум, а тому відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на правові висновки Верховного Суду викладені, зокрема, у рішенні від 28.04.2020 у справі № 480/3452/19 вказано, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець  у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2021 витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.02.2021 апеляційну скаргу залишено без руху.
02.03.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.03.2021 10:00 год.
17.03.2021 до суду надійшло клопотання відповідача про розгляд справи без його участі.
17.03.2021 представником позивача подано заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п.2 ч.1  ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.2 ч.1  ст.311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Вінницьким окружним адміністративним судом 23.11.2020 видано виконавчий лист №120/1349/20-а про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 26 повних календарних років з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 60% грошового забезпечення, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій", із урахуванням раніше виплаченої суми одноразової грошової допомоги.
04.12.2020 ОСОБА_1 подав до відповідача заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої додано виконавчий лист.
Державним виконавцем Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 07.12.2020 розглянуто заяву стягувача про примусове виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№63826962 з примусового виконання виконавчого листа № 120/1349/20-а, якою встановив 10-ти денний строк для його виконання, та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 20000,00 грн.
Вважаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 07.12.2020 ВП№63826962 протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 3 вказаного Закону, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів – виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Частинами 5, 6 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що  виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
Згідно з частиною 3, 4 статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Випадки, коли виконавчий збір не стягується визначені ч.5 ст. 27 Закону №1404-VIII.
Згідно частини 9 статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Положеннями частини 3 статті 40 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
З наведеного слідує, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання виконавчого документа; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. За своїм змістом виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця від 07.12.2020 відкрито виконавче провадження та цього ж дня – 07.12.2020, державним виконавцем прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 20 000 грн.
Листом військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2020 Замостянському відділу ДВС м. Вінниця на його лист від 07.12.2020 повідомлено, що згідно виконавчого листа від 23.11.2020 було здійснено перерахунок та виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, що підтверджується довідкою розрахунком та платіжним дорученням.
При цьому, державним виконавцем не вчинялося жодних дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача присуджених сум за виконавчим листом.
Крім того, ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII вказано, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до вказаної норми у  постанові про відкриття провадження вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Згідно платіжного доручення №3179 від 15.12.2020 на суму 131050,39 грн, позивач добровільно виконав рішення суду в межах строку вказаного у постанові про відкриття виконавчого провадження. Про виконання рішення суду виконавчий орган повідомлено листом від 21.12.2020.
Таким чином, вказана сума не була стягнута з боржника безпосередньо державним виконавцем у виконавчому провадженні, не були зараховані на рахунок органу державної виконавчої служби та в подальшому перераховані ним у встановленому порядку на визначений стягувачем рахунок, як це передбачено частинами 1 та 2 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до яких грошові суми, стягнуті з боржника (у тому числі одержані від реалізації майна боржника), зараховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби та перераховуються виконавцем на зазначений у заяві про примусове виконання рішення рахунок у банку або іншій фінансовій установі чи надсилаються на адресу стягувача. 
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від  28.10.2020 у справі 640/13697/19.
Отже враховуючи, що державний виконавець не проводив виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішення суду за виконавчим листом № 120/1349/20-а, виданим 23.11.2020, а також виконання позивачем рішення суду в межах наданого йому терміну, то відповідно у державного виконавця не було підстав для стягнення виконавчого збору, а тому така постанова прийнята протиправно та підлягає скасуванню.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови. 
У силу  п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі  ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 5255 грн судових витрат понесених позивачем на сплату судового збору відповідно до платіжних доручень №3203 від 16.12.2020 на суму 2102 грн та №734 від 01.03.2021 на суму 3153 грн.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити  повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 січня 2020 року - скасувати та прийняти нову постанову.
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського відділу державної виконавчої служби у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору у розмірі 20000 грн від 07 грудня 2020 року, винесену у межах виконавчого провадження №63826962.
Стягнути на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Замостянського відділу державної виконавчої служби в місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код  ЄДРПОУ 3498328, вул. Соборна, 15-а, м. Вінниця, 21050) понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 5255 грн (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять гривень).  
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з ч. 4 ст.272, 328, 329 КАС України 

Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Полотнянко Ю.П.