Ухвала        
 
19 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 206/3009/15-ц
провадження № 61-17963ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 рокуза позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 30 листопада 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків касаційної скарги і запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати докази поважності причин його пропуску. Зокрема, заявник зазначав, що оскаржену постанову апеляційного суду він не отримував, а про існування оскаржуваного рішення апеляційного суду він дізналися із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень 03 листопада 2020 року.
 
На виконання ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2020 року  ОСОБА_1 направив матеріали на усунення недоліків, а саме заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень.
 
Згідно із частиною першою та другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначена, у тому числі, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.
 
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
У заяві ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначаючи, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки з моменту проголошення оскаржуваної постанови відповідач звертався до працівників апеляційного суду в телефоному режимі з питанням щодо надання йому повного тексту оскаржуваногої постанови, однак з повним текстом оскаржуваної постанови ознайомився із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень 03 листопада 2020 року, тобто на наступний день після його оприлюднення. Проте, навіть ознайомившись з повним текстом оскаржуваної постанови, відповідач був обмежений у можливості детально проаналізувати її зміст та, як наслідок, підготувати та направити скаргу, оскільки 04 листопада 2020 року він вибув у відрядження до міста Одеса, в якому знаходився до 13 листопада 2020 року. З огляду на наведене, відповідач був обмежений в можливості здійснювати аналіз оскаржуваної постанови  та складати та/або подавати скаргу. Враховуючи стан здоровя відповідача, а також факт його знаходження на лікуванні, останній обєктивно був позбавлений можливості з 19 листопада 2020 року по 26 листопада 2020 року підготувати та направити скаргу до Верховного Суду. На підтвердження вказаних обставин надано копію наказу від 02 листопада 2020 року № 51 про відрядження ОСОБА_1 , копію посвідчення від 02 листопада 2020 року № КУ-0000051 про відрядження ОСОБА_1 , копію виписки медичної установи від 26 листопада 2020 року про знаходження ОСОБА_1 на амбулаторному лікарняному.
 
Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки ним не надано доказів на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення (надіслання) копії судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України.
 
Також вказані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів отримання ним копії судового рішення (конверт, довідка суду, тощо). Окрім того, копія листка непрацездатності, долученого до заяви про поновлення строку, свідчить про те, що ОСОБА_1 періодично відвідував лікаря і не є поважною причиною пропуску процесуального строку ОСОБА_1 , та належним доказом того, що зазначене йому перешкоджало подати касаційну скаргу у передбачений статтею 390 ЦПК України строк. 
 
Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надіслати до суду обґрунтовану заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій вказати поважність причин пропуску строку та надати належні докази (документи), які підтверджуватимуть поважність причин пропуску строку.
 
Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Аналіз клопотання  ОСОБА_1 свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його для надання  ОСОБА_1 належних доказів щодо поновлення строку на касаційне оскарження.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 127, 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги до 19 березня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          І. О. Дундар