КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року                                                                                                       місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 755/16187/20                                            
номер провадження: 33/824/1407/2021                        
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тихоши Сергія Михайловича, розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Тихоши Сергія Михайловича в інтересахОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.    
Відповідно до постанови суду першої інстанції ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 17 жовтня 2020 року о 16 год 48 хв. по проспекту Шухевича, 17 у місті Києві керував автомобілем «Хюндай Акцент»», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, не природна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на наркотичний стан у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.       
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, 05 лютого 2021 року адвокат         Тихоша С.М. в інтересах ОСОБА_1 направив поштою на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просить  поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року, скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо                    ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повідомив                    ОСОБА_1 про завершення розгляду справи та копію постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року останньому не вручив. В матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу ОСОБА_1 копії вказаної постанови, про існування якої останньому стало відомо лише 19 січня 2021 року. Вказує, що 25 січня 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_1 була направлена на адресу Київського апеляційного суду, а тому строк на апеляційне оскарження  пропущений не був. Однак апеляційний суд не направив справу до суду першої інстанції та матеріали не повернув. З наведених підстав  адвокат Тихоша С.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року.          
Також вказує, що у матеріалах справи є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, проте під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та видачі направлення на освідування ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки, не був залучений сурдоперекладач, так як ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства з діагнозом: хронічна двойна глухота, а тому вважає, що складений протокол є недопустимим доказом. Зазначає, що суд першої інстанції не перевірив дотримання працівниками поліції законності складання адміністративного протоколу,  дотримання прав й свобод ОСОБА_1 , а самостійно відшукував докази вини                        ОСОБА_1 у вчиненні у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                        ч.1 ст.130 КУпАП та послався у судовому рішенні на докази, що є недопустимими відповідно до вимог КУпАП. Враховуючи наведене, вважає, що справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина у вчиненні цього правопорушення не доведена.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката Тихоши С.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення,  дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що розгляд справи 14 грудня 2020 року проведено за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, дані щодо їх належного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи відсутні, оскільки  матеріали справи не містять даних про вручення судової повістки про виклик ОСОБА_1 у судове засідання.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7та частиною першою статті 287 цього Кодексу. 
З матеріалів справи вбачається, що копія постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 рокуна адресу ОСОБА_1 судом не направлялась. 
Копію оскаржуваної постанови суду першої інстанції від 14 грудня 2020 року      ОСОБА_1 отримав 19 січня 2021 року, що підтверджується його розпискою від                        19 січня 2021 року (а.с.10). 
25 січня 2021 року адвокат Тихоша С.М. в інтересахОСОБА_1 надіслав поштою апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року до Київського апеляційного суду.
01 лютого 2021 року Київський апеляційний суд своїм листом за №050/228/2021 повернув адвокату Тихоші С.М. апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами  у зв`язку з порушенням порядку її подання, визначеного КУпАП.
05 лютого 2021 року адвокат Тихоша С.М. в інтересах ОСОБА_1 в установленому законом порядку надіслав поштою на адресу суду першої інстанції апеляційну скаргу на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року.  
Згідно з приписами ст.289 КУпАП в разі пропуску строку на оскарження постанови суду з поважних причин цей строк за завою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку на оскарження є обгрунтованими, а тому пропущений строк на оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року підлягає поновленню.
Щодо доводів апеляційної скарги про скасування постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року та закриття провадження у справі за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю його діях складу адміністративного правопорушення, то вони не підлягають задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями  провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа)  при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи по суті вказані вимоги закону виконав.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №005901 від 17 жовтня 2020 року, в якому встановлені ознаки стану наркотичного сп`яніння, а саме, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідніть обличчя, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, що засвідчено підписами свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , письмовими поясненнями цих  свідків, в присутності яких  ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі (а.с.1-3).
З урахуванням того, що особи свідків, вказані в протоколі, є випадковими перехожими, не зацікавленими в результатах розгляду справи, підстав не довіряти їх поясненням, апеляційний суд не вбачає.
З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а.с.4) вбачається, що на пропозицію працівника патрульної поліції пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у КНП «КМНКЛ «Соціотерапія» ОСОБА_1  відмовився.
При цьому, з відеозапису вбачається, що поліцейським було встановлено, що    ОСОБА_1 є глухонімим, у зв`язку з чим поліцейським шляхом набору тексту на  мобільному пристрої було роз`яснено ОСОБА_1 суть правопорушення та роз`яснено його право на державну правову допомогу, на що ОСОБА_1 шляхом набору тексту на мобільному пристрої зазначив, що відмовляється від послуг державної правової допомоги. Також ОСОБА_1 зазначив, що він має свого адвоката та відмовився пройти перевірку для визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі. В ході складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 консультувався мовою жестів через мобільний пристрій по відео зв`язку із своїм фахівцем та, відповідно, комунікував із поліцейським шляхом набору тексту на мобільному пристрої.     
Тому доводи апеляційної скарги про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та видачі направлення на освідування ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та обов`язки і не був залучений сурдоперекладач, не заслуговують на увагу з наведених вище підстав.
При цьому факт керування ОСОБА_1 автомобілем та відмова пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не заперечується.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол відносно ОСОБА_1 передбачено адміністративну відповідальність не лише особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, а й тієї особи, яка керує транспортним засобом, але відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є правильним і таким, що відповідає матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги цих висновків суду першої інстанції не спростовують.
Будь-яких порушень норм КУпАП, у тому числі, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, які б стали підставою для скасування рішення суду першої інстанції, не встановлено, а тому постанова Дніпровського районного суду міста Києва від  14 грудня 2020 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга адвоката Тихоши С.М. в інтересахОСОБА_1 - без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Тихоши Сергія Михайловича в інтересахОСОБА_1  залишити без задоволення. 
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 14 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                          С.М.Верланов