Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2021 року                                                         м. Рівне

Рівненський апеляційний суд в складі судді Шимківа С.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
в с т а н о в и в :
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строком один рік. 
Не погодившись із постановою суду,  ОСОБА_1  оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що розгляд справи відбувався за його відсутності, у зв`язку з чим він не мав змоги надати суду свої пояснення, доводи та заперечення. 
Наголошує, що у поліцейських були відсутні будь-які правові підстави для зупинки транспортного засобу. Жодних рішень, щодо порушень ПДР працівниками поліції, у його присутності, винесено не було. Йому не були роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, що є порушенням ст. 256 КУпАП.
Стверджує, що результати проведеного огляду на визначення стану сп`яніння є недійсними, оскільки огляд проводився за допомогою газоаналізатора, останнє калібрування якого проводилося ще в липні, тобто з порушенням інструкції, а тому зафіксовані ним дані не можуть вважатися достовірними. Заперечує, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, а належні докази, які б свідчили протилежне, в матеріалах справи відсутні.
Вважає, що в його діях відсутня вина у будь-якій формі адже не було протиправного діяння та негативних наслідків.

_______________________________________________________________________________________________________________________  
Справа № 572/2605/20                                                                                                          Суддя в суді І інстанції – Ведяніна Т.О.
Провадження № 33/4815/60/21                                                             Суддя в суді апеляційної інстанції  –  Шимків С.С.
Просить скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 та його представник адвокат Лішневець І.П. у судове засідання апеляційного суду в черговий раз не з"явилися. Вони належним чином повідомлялися про день, час та місце розгляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду.         Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст. 251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Судом встановлено, що 14 вересня 2020 року о 12 годин 38 хвилин по вул. Фідарова у м. Сарни, Сарненського району, Рівненської області, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом – автомобілем марки «LАND ROVER FREELANDER», р.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 в присутності двох свідків – ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується письмовими поясненнями останніх та тестом №139, результат огляду: проба позитивна - 1,86 проміле.
Підстав ставити під сумнів об`єктивність та неупередженість залучених свідків судом не встановлено.
Пояснення отримані у встановленому законом порядку, передбаченими способами та засвічені власноручними підписами цих осіб.
Міжповірочний інтервал приладу «Drager Alcotest №7510» становить один рік.
З виписки результату огляду вбачається, що датою калібрування приладу є 23 липня 2020 року, огляд проводився 14 вересня 2020 року, а відтак підстави для визнання результатів приладу недійсними – відсутні.
Огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі не проводився.
Вина  ОСОБА_1  у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №297921 від 14 вересня 2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тестом газоаналізатора Drager Alcotest 7510 №139 та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції на CD-диску.
Таким чином, факт скоєння вказаного правопорушення, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджується зібраними у справі доказами, які повністю узгоджуються між собою.
Підстав вважати їх недопустимими апеляційний суд не вбачає.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Покликання апелянта на те, що місцевий суд розглянув справу без його участі, у зв`язку з чим він не зміг надати пояснення, оскільки ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено категорії справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. 
Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП до вищезазначеного переліку не відноситься.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо вживання спиртних напоїв особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини справи із урахуванням наявних та досліджених в судовому засіданні доказів, дійшов до правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130,  ст. 294 КУпАП апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  відхилити, а постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 16 листопада 2020 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                         Шимків С.С.